Справа № 500/7341/18 
Провадження № 2/946/380/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про стягнення матеріальної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі – ПрАТ «АСК «ІНГО Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі – ПрАТ «СК «УНІКА»), про стягнення матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.11.2016 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів №670535836.16, згідно з умовами якого було застраховано автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . 28.09.2017 року сталася ДТП, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Винним у скоєнні зазначеної ДТП було визнано ОСОБА_1 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» визнало подію 28.09.2017 року із застрахованим автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 страховим випадком. У зв`язку із чим 27.10.2017 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 111159 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» (Поліс №АК/1995862). У зв`язку із чим ПрАТ «СК «УНІКА» на вимогу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило страхове відшкодування відповідно до умов полісу АК/1995862 у розмірі 48334,96 грн. Тому, ОСОБА_1 має відшкодувати ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», різницю між страховим відшкодуванням, яке було виплачено ПрАТ «СК «УНІКА» та фактичним розміром шкоди, що була понесена ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», тобто, суму у розмірі 62824,34 грн. (111159,30 (виплати ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за договором добровільного страхування №670535836.16) – 48334,96 грн. (виплата ПрАТ «СК «УНІКА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Поліс № АК/1995862) = 62824,34 грн. З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 62824,34 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.4 т.2).
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання сповіщені належним чином. 12.03.2019 року представник відповідача надав суду відзив (а.с.70-71 т.1), в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, з тих підстав, що позивач надав суду копію платіжного доручення №10805 від 27.10.2017 року, відповідно до якого ним сплачено 111159,03 грн. на рахунок ТОВ «Автомобільний дім», але не надав будь-яких доказів того, що ремонт проведено та документів, які б підтверджували, що ТОВ «Автомобільний дім» виконало саме ті роботи, які необхідні для ремонту наслідків ДТП, а не взагалі будь-які роботи (акт виконаних робіт). Також не надано доказів того, що придбані та замінені запчастини, які пошкоджені внаслідок ДТП. У висновку спеціаліста вказано, що заподіяна шкода та вартість відновлювального ремонту складають відповідні суми лише за умови проведення ремонту на СТО, яке належить ТОВ «Автомобільний дім». У висновку спеціаліста зазначено, що заподіяна шкода та вартість відновлювального ремонту складають відповідні суми лише за умови проведення ремонту на СТО, яке належить ТОВ «Автомобільний дім». У висновку спеціаліста зазначено, що розрахунок проводився з урахуванням ПДВ. Відповідач не погоджується з вартістю запасних частин, яку вказав оцінювач. Навпроти вартості запчастин у звіті є позначка «*», яка свідчить про те, що вартість запчастин вводилася оцінювачем вручну, а не за допомогою програми «AUDATEX», тобто звідки взяті ціни невідомо. Жодного документу, який би підтверджував ціни не надано. Таким чином, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник третьої особи - ПрАТ «СК «УНІКА» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Статтею 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Права на розгляд справи судом протягом розумного строку належать як позивачу, так і відповідачу.
Частиною 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому вирішені справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення правової позиції сторін у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та інших учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі абзацом 2 частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Судом встановлено, що 28.09.2017 року о 10 годині 00 хвилин в м. Ізмаїлі по просп. Миру з боку вул. Кулікова в напрямку просп. Суворова, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ – 211540», не надав перевагу у русі на перехресті вул. Білгород-Дністровська кут вул. Шевченка автомобілю «Volkswagen Passat», д/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відомості про те, що дана постанова суду оскаржувалась сторонами суду надано не було. Постанова набрала законної чинності 16.10.2017 року (а.с.12 т.1).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, судом встановлено, що 28.09.2017 року, з вини ОСОБА_1 було скоєно ДТП, в результаті якої автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , спричинено механічні ушкодження.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 згаданого закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Власником автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 . (а.с.11 т.1)
17.11.2016 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №670535836.16. Згідно з умовами договору було застраховано автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.4-10 т.1).
АСК «ІНГО Україна» визнала подію, що мала місце 28.09.2017 року із застрахованим автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , страховим випадком, що підтверджується страховим актом №1555344 від 13.10.2017 року. (а.с. 45 т.1)
07.12.2017 року було складено звіт №10-006 ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , складає 111265,87 грн. Вартість матеріального збитку складає 48334,96 грн. (а.с.16-22 т.1).
За умовами Договору страхування №670535836.16 було складено страховий акт №1555344 (а.с.45) і сплачено ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування ТОВ «Автомобільний дім» у розмірі 111159,03 грн. на підставі Рахунку АдСЧТ02849 від 10.10.2017 року (а.с.14 т.1), що підтверджується платіжним дорученням №10805 від 28.10.2017 року (а.с.47 т.1).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно полісу АК/1995862 (а.с.48).
Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «УНІКА» про дорожньо-транспортну пригоду 02.10.2017 року (а.с.179 т.1).
Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, що при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Як вбачається зі страхового акту ПрАТ «СК Уніка» № 00238017 від 02.05.2018 року вартість матеріального збитку з урахуванням зносу завданого власнику автомобілю марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , дата страхової події 28.09.2017 року складає 48334,96 грн. (а.с. 186 т.1)
На виконання договору АК/1995862 ПрАТ «СК «УНІКА» на вимогу АСК «ІНГО Україна» здійснила страхове відшкодування у розмірі 48334,96 грн., що підтверджується платіжним дорученнямвід 24.05.2018 року. (а.с. 187 т.1)
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.
Будь-яких доказів у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що за вказаним полісом ПрАТ «СК «УНІКА» виплачувало страхове відшкодування в іншому розмірі ніж зазначено в платіжному дорученні від 24.05.2018 року матеріали справи не містять.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 цього Кодексу встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.
Отже, вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням (висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.02.2022 року у справі № 757/54513/16). 
Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів проведення ремонту транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на час розгляду даної справи. При цьому, заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди, до якої віднесено і витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права в майбутньому, відповідають вимогам ст. 22 ЦК України (висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 30.10.2019 року справа № 753/4696/16-ц, від 22.04.2019 року справа № 761/14285/16-ц).
Отже, враховуючи вищезазначене, не заслуговують на увагу суду аргументи відповідача про те, що позивач не надав доказів на підтвердження вартості проведеного ремонту автомобіля, що унеможливлює встановлення фактичного розміру, завданої шкоди.
Крім того, відповідач клопотань про проведення судової автотоварознавчої експертизи не заявляв, а також, не надав будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру матеріальних збитків, які були нанесені потерпілій особі.
Таким чином з урахуванням доведеності вини відповідача, обґрунтованості розміру збитків та підтвердження факту їх оплати, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» щодо стягнення з відповідача суми у розмірі 62824,34 грн. (111159,03 грн. - 48334,96 грн. )
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України»).
З урахуванням вимогст.141 ЦПК України, також на користь позивач підлягають стягненню з відповідача судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст.11,16,22,993,1166,1188 ЦК України, ст. 27 Законом України «Про страхування», ст.22.1, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд-
ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», адреса місцезнаходження юридичної особи: вул.Бульварно-Кудрявська,33, м.Київ, 01054, ЄДРПОУ 16285602, до  ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про стягнення матеріальної шкоди – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – « НОМЕР_3 », на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», адреса місцезнаходження юридичної особи: вул.Бульварно-Кудрявська,33, м.Київ, 01054, ЄДРПОУ 16285602, матеріальну шкоду у розмірі 62824,34 (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять чотири гривні тридцять чотири копійки) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – « НОМЕР_3 », на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», адреса місцезнаходження юридичної особи: вул.Бульварно-Кудрявська,33, м.Київ, 01054, ЄДРПОУ 16285602, судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) грн.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: 	Т.П.Пащенко