Справа №519/249/26 
Провадження № 2/519/399/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 

25.03.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П.,
за участі секретаря судового засідання Волкової Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 – адвоката Родіонова А.В., до Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину №3-3085 від 10.09.2008, зареєстрованого Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 30.08.1995, що видане Морський торгівельний порт Южний належить позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по 1/3 частки. 
Згідно інформаційної довідки №464522082 від 17.02.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо про існування арешту на зазначену квартиру, накладеного реєстратором Южненської міської державної нотаріальної контори №4726408 від 30.03.2007, підстава обтяження: постанова ДВ-4/212,16.03.2007.
У відповіді Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №2037 від 02.02.2026 зазначено, що станом на 02.02.2026 Автоматизована система виконавчого провадження не містить інформації щодо виконавчого провадження ДВ-4/212 та будь-яких відкритих або завершених виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 , як боржника. З огляду на викладене, відсутні підстави для зняття Південним відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України арешту з майна належного ОСОБА_1 .
Постановою №4/212 про зняття арешту з майна боржника від 17.09.2008 скасовано постанову №ДВ-4/212 від 20.12.2007, щодо накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та знято заборону на відчуження будь-якого майна, що їй належить. 
З огляду на те, що арешт було накладено постановою Південного ВДВС в Одеському районі Одеської області ОМУ МЮУ, був скасований постановою №4/212 від 17.09.2008 та будь-яких виконавчих проваджень, стосовно ОСОБА_1 АСВП не містить, підстави для збереження обтяження відсутні та підлягають скасуванню.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 23.02.2026 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 
Сторона позивача в судове засідання не з`явилася , надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, просила ухвалити рішення згідно діючого законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 462739625 від 03.02.2026 на підставі свідоцтва про право на спадщину №3-3085 від 10.09.2008, зареєстрованого Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 30.08.1995, що видане Морський торгівельний порт Южний, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по 1/3 частки (а.с. 11).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №464522082 від 17.02.2026 зареєстровано тип обтяження арешт нерухомого майна, власник ОСОБА_1 , підстава обтяження Постанова ДВ-4/212, 16.03.2007, ДВС у м. Южне Одеської області (а.с. 10). 
Постановою №4/212 про зняття арешту з майна боржника від 17.09.2008 скасовано постанову №ДВ-4/212 від 20.12.2007, щодо накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та знято заборону на відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 (а.с.5).
Позивач ОСОБА_1 29.01.2026 звернулася до відповідача з заявою про зняття арешту з даної квартири.
Згідно відповіді Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №2037 від 02.02.2026, зазначено станом на 02.02.2026 Автоматизована система виконавчого провадження не містить інформації щодо виконавчого провадження ДВ-4/212 та будь-яких відкритих або завершених виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 , як боржника, а відповідно, відсутні підстави для зняття Південним відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України арешту з майна, належного ОСОБА_1 , та скасування заборони на його відчуження.
У вищевказаних документах ім`я позивача зазначається як « ОСОБА_4 » і « ОСОБА_5 », а по батькові, як « ОСОБА_6 » і « ОСОБА_7 ». Разом з цим, суд вважає, що відмова у позові лише з цих підстав буде надмірним формалізмом.
Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Між тим, ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилаються позивачі знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, і не спростовані стороною відповідача, а тому позов слід задовольнити.
У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.4, 12-13, 76-81, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст.16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити позов представника ОСОБА_1 – адвоката Родіонова А.В., до Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту.
Скасувати обтяження № 4726408, у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний № 4726408, зареєстровано 30.03.2007 11:51:35, реєстратором: Южненська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова ДВ-4/212 від 16.03.2007, ДВС у м. Южне Одеської області, власник ОСОБА_1 , невизначене майно, все майно. 
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Південний відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження за адресою: 65481, Одеська область, Одеський район, м. Південне, пр. Миру, 16, код ЄДРПОУ 35056497.
Повний текст рішення суду складено 25.03.2026.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ