Справа № 175/6591/24
Провадження № 2/185/1935/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мельник А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила суд: стягнути з відповідача заборгованість : за Договором позики № 0993719572 в розмірі 70 300,00 грн.; за Кредитним договором № 06441-10/2021 в розмірі 30 000,00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/478133 в розмірі 26 250, 00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/739845 в розмірі 22 650,00 грн., а всього 149 200, 00 грн. 
В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 10.10.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 0993719572 шляхом підписання Акцепту оферти від 10.10.2021 на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно Заявки – анкети, надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24/11-22/2 у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало/відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 70 300,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 62 300,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
09.10.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 06441-10/2021. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
09.10.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3511202356/478133. 19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 250,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
09.10.2021 між ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3511202356/739845. 19.04.2022 між ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до якого ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передала за плату належні їй права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняла від ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 3511202356/739845 у розмірі 22 650,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 16 650,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Всупереч умовам вказаних кредитних договорів та договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 
Ухвалою суду від 12.07.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 
Представник відповідача адвокат Копичко І.А. надав до суду відзив на позов, зазначив, що відсутні належні докази укладення кредитного договору, відсутні докази, що саме відповідач проходив ідентифікацію в ІТС кредитодавця, не надано технічної інформації (IP-логів, електронного листування, історії входу в кабінет). Позивачем не доведено, що на момент укладення договору особа мала доступ до номера телефону, на який нібито надіслано ідентифікатор. Таким чином, у справі не встановлено факту підписання договору конкретною особою. Позивач не надав підтвердження фактичного перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача. Розрахунок боргу не відповідає вимогам до доказів у цивільному процесі. Відсутні докази щодо повідомлення відповідача про відступлення права вимоги. 
Представник позивача Стеценко В.І. надала відповідь на відзив зазначила, що відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договорів, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцями в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Щодо не повідомлення відповідача відступлення права вимоги пояснила, що законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Просила задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи. 
В судове засідання представник позивача Стеценко В.І. не з`явилася, у відповіді на відзив просила суд розглянути справу без її участі. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).
Судом встановлено, що 10.10.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 0993719572 шляхом підписання Акцепту оферти від 10.10.2021 на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно Заявки – анкети, надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами викладеними на веб-сайті, Проектом договору, який відповідає умовам даного Договору та погодився з ними.
Розмір кредиту 8 000 грн., строк кредитування 20 календарних днів, процентна ставка 638, 75 % річних. 
24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24/11-22/2 у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало/відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 70 300,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 62 300,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
09.10.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 06441-10/2021. 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер телефону відповідача.
Розмір кредиту 8 000 грн., строк кредитування 20 календарних днів до 28.10.2021. За користування кредитом передбачені відсотки 912,5 % річних. 
21.09.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
09.10.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3511202356/478133. 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер телефону відповідача.
Розмір кредиту 7 000 грн., строк кредитування 20 днів, тобто до 28.10.2021. За користуванням кредитом передбачені відсотки 912,5 % річних. 
19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 250,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
09.10.2021 між ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3511202356/739845. 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер телефону відповідача.
Розмір кредиту 6 000 грн., строк кредитування 21 день, тобто до 29.10.2021. За користуванням кредитом передбачені відсотки 912,5 % річних. 
19.04.2022 між ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до якого ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передала за плату належні їй права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняла від ТОВ КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 3511202356/739845 у розмірі 22 650,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 16 650,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Позивач зазначає що з моменту отримання права вимоги до відповідача ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Всупереч умовам укладених договорів позики та кредитних договорів відповідач не виконав свого зобов`язання, не повернув кошти у строки передбачені договорами у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорівта договору позики.
Суд вважає доведеним факт укладання відповідачем цих договорів, за умовами яких відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування кредитними коштами. Підписавши ці договори електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами. Ці правочини вчинено в формі, встановленій законом, та спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредитів та позики до вільно обраних ним фінансових установ, отримавши від останніх всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Також позивачем доведено перерахування ним грошових коштів на виконання умов вказаних договорів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
У справі, що розглядається, суд вважає, що відбулася передача/відступлення позивачу права вимоги до відповідача за кредитними договорами та договором позики. 
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) та 31.10.2018 (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідач заперечуючи проти позову, не надав будь-яких доказів, зокрема, виписки по його особовому рахунку, доступ до якого він має, як клієнт, та банк-емітент банківської карти.
Крім того, відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами та договором позики у відповідних сумах, які також підтверджуються іншими наявними в матеріалах справи документами. Відповідач умови договору не виконує.
З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу за :Договором позики № 0993719572 в розмірі 8 000, 00 грн.; за Кредитним договором № 06441-10/2021 в розмірі 8 000,00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/478133 в розмірі 7 000, 00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/739845 в розмірі 6 000,00 грн. підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення відсотків Договором позики № 0993719572 в розмірі 62 300, 00 грн.; за Кредитним договором № 06441-10/2021 в розмірі 22 000,00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/478133 в розмірі 19 250, 00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/739845 в розмірі 16 650,00 грн., суд приходить до наступного.
Сума нарахованих відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, оскільки перевищує її більше ніж у два рази, а за Договором позики № 0993719572 майже у вісім разів та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Суд враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не мог оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

З огляду на наведене, суд, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків в даній справі, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає за необхідне зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості по кредиту, а саме: за Договором позики № 0993719572 - 8 000, 00 грн.; за Кредитним договором № 06441-10/2021 - 8 000,00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/478133 - 7 000, 00 грн., за Кредитним договором № 3511202356/739845 - 6 000,00 грн.
Отже, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, які підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за : Договором позики № 0993719572 в розмірі 16 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками 8 000, 00 грн.; за Кредитним договором № 06441-10/2021 в розмірі 16 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками 8 000, 00 грн.; за Кредитним договором № 3511202356/478133 в розмірі 14 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 7 000,00 грн., заборгованість за відсотками 7 000, 00 грн.; за Кредитним договором № 3511202356/739845 в розмірі 12 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 6 000,00 грн., заборгованість за відсотками 6 000,00 грн., а всього 58 000,00 грн. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 1 177,10 грн.   

На підставі викладеного, керуючись 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -  
У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
- за Договором позики № 0993719572 в розмірі 16 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками 8 000, 00 грн.; 
- за Кредитним договором № 06441-10/2021 в розмірі 16 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками 8 000, 00 грн.; 
- за Кредитним договором № 3511202356/478133 в розмірі 14 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 7 000,00 грн., заборгованість за відсотками 7 000, 00 грн.; 
- за Кредитним договором № 3511202356/739845 в розмірі 12 000, 00 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу 6 000,00 грн., заборгованість за відсотками 6 000,00 грн., 
а всього заборгованість в сумі 58 000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 1 177 (одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.  

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 . 

Суддя          С.  Г.  Юдіна