441/2435/25 2/441/224/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
31.03.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Яворської Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Цап І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання за позивачкою, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , права власності на земельну ділянку площею 2,0406 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 085687 від 15.08.2001 належала ОСОБА_2 . Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця позивачки ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилася спадщина на майно, а саме земельну ділянку площею 2,0406 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 085687 від 15.08.2001. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті бабці, однак пропустила строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, томунотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила. В інший спосіб, як звернутись до суду, позивачка оформити спадщину не може, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, просила позов задовольнити.
В судове засідання позивачка не з`явилась, 31.03.2026 її представник – адвокат Струс Н.Я. подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях від 29.11.2025 міський голова просив про розгляд справи у відсутності їх представника.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 2,0406 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 085687 від 15.08.2001(а.с.13).
06.08.2004 ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все своє майно і все те, що належатиме їй на час смерті та на що за законом матиме право, а також належні їй на праві власності землі сільськогосподарського призначення, заповіла внучці ОСОБА_1 .
З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини.
За вимогами ст. 373 Цивільного кодексу України, ст. 81 Земельного кодексу України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.
За положеннями ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах.
За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.
З огляду на наведене й ту обставину, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті бабці ОСОБА_2 , що позивачка є спадкоємцем за заповітом після її смерті, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, тому суд вважає, що є підстави до задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :
позов задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку площею 2,0406 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 085687 від 15.08.2001 належала ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 07.04.2026.

Суддя Яворська Н.І.