РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року 	справа № 580/14104/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гайдаш В. А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.06.2025 № 231250002861 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 26.05.1988 серії НОМЕР_1 , а саме: 30.05.1988 по 24.08.1988, з 12.06.1989 по 27.02.1998, з 01.03.1998 по 13.06.1999, з 13.06.2025.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з наявністю відповідного стажу та досягненням відповідного віку, проте відповідач протиправно відмовив у призначенні їй пенсії. За захистом прав позивач в особі свого представника звернулась до суду.
04.01.2026 від Головного управління до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю. Рішення від 20.06.2025 № 231250002861 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач вважає законним, оскільки заявницею не підтверджено наявність належного пільгового стажу згідно з вимогами законодавства.
Ухвалою суду від 06.02.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.
Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта НОМЕР_2 .
Згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.05.1988 позивач працювала на таких посадах, зокрема: 
- 30.05.1988 прийнята тимчасовим учнем машиніста насосних установок у енерго-механічну службу Шахти «Новомиргородська» (наказ від 25.05.1988 № 109-к);
- 25.08.1988 переведена бухгалтером матеріального відділу (наказ від 24.08.1988 № 180-к);
- 12.06.1989 переведена учнем рукоятника-сигналіста на ділянку шахтного рейкового транспорту (наказ від 16.06.1989 № 138-к);
- 18.10.1989 встановлено 2-й розряду професії рукоятника-сигналіста (наказ від 18.10.1989 № 249К);
- 04.04.1991 у зв`язку із вступом в силу нового закону про пенсії професія рукоятника-сигналіста перейменовано у стволову шахтної поверхні 2 розряду (наказ від 17.11.1992 № 176);
- 03.04.1995 ділянку внутрішньо шахтного рейкового транспорту перейменовано у ділянку внутрішньо шахтного транспорту (наказ від 03.04.1995 № 81);
- 27.02.1998 звільнена з посади за переведенням до Державного підприємства «Ватутінський будівельний комбінат» відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (наказ від 16.04.1998 № 12к);
- 01.03.1998 прийнята стволового поверхні 2-го розряду у відділ головного механіка шахти «Новомиргородська» для виконання фізичних обсягів робіт по ліквідації шахти по переводу з ДП шахта «Новомиргородська» (наказ від 03.03.1998 № 20к);
Державне підприємство «Ватутінський будівельний комбінат» реорганізовано в Державне підприємство «ВАТУТІНВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ» (наказ Міністра вугільної промисловості України від 15.01.1999 № 18);
- 01.02.1999 дільниця перейменована в дільницю по ліквідації шахти (наказ від 11.02.1999 № 42);
- 01.06.1999 звільнена в зв`язку з зменшенням обсягу роботи по ліквідації шахти «Новомиргородська» відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (наказ від 26.05.1999 № 54к);
Змінено запис щодо звільнення з роботи з 01.06.1999 (наказ від 16.06.1999 № 63к);
- 13.06.1999 звільнена в зв`язку з зменшенням обсягу роботи по ліквідації шахти «Новомиргородська» відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України (наказ від 16.06.1999 № 63к).
Відповідно до архівної довідки від 05.05.2025 № 212, виданої Новомиргородським міським архівом Новомиргородської міської ради у документах архівного фонду шахта «Новомиргородська» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Олександріявугілля» Кіровоградської області у наказах з кадрових питань (особового складу) є такі відомості про стаж роботи на ОСОБА_2 (мовою оригіналу):
наказом від 25.05.1988 № 109-К: «принять на шахту … 2. ОСОБА_3 /таб. 1555/ временно, на время декретного отпуска, учеником машиниста насосных установок с 30.05.1988 с 3-х дн. обучением по ТБ»;
наказом від 24.08.1988 № 180-К: «перевести …7.2 ОСОБА_3 /таб. № 1555/ ученика машиниста насосных установок энерго-механической службы – бухгалтером материального отдела с 25.08.1988»;
наказом від 16.06.1989 № 138-К: «перевести … 2.2 ОСОБА_3 таб. № 1555 – бухгалтера МО бухгалтерии – на участок ШРГ учеником рукоятчика-сигналиста с 12.06.1989 с 1-дн. обучением по ТБ»;
наказом від 18.10.1989 № 249-К: «перевести … 2.2 ОСОБА_1 таб. № 1555 – ученика рукоятчика-сигналиста 2-го разряда с тарифной ставкой 5.11 руб. за 7-ми часовый рабочий день с 18.10.1989»;
наказом від 16.04.1998 № 12-К: «уволить с 27.02.1998 по п. 5 ст. 36 КЗОТ Украины по переводу в государственное предприятие Ватутинский строительный комбинат … 103. ОСОБА_1 таб. № 1555 стволовую м/пов. УВШТ…».
Згідно з наказом Шахти «Новомиргородська» Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Олександріявугілля» Держвуглепром України «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» від 16.02.1995 № 38 затверджено Перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право пільгового пенсійного забезпечення. Відділу кадрів до 24.02.1995 внести відповідні записи в трудові книжки працівників, зайнятих на робочих місцях, внесених до Переліку, забезпечити своєчасне подання необхідних документів в органи соціального захисту населення, а також організувати зберігання матеріалів атестації, як документів суворої звітності протягом 50 років. 
Відповідно до затвердженого Переліку робочих місць, професій і посад шахти «Новомиргородська» працівниками яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений наказом директора шахти «Новомиргородська» від 16.02.1995 № 38 та узгоджений з профспілковим комітетом, протокол від 16.02.1995 № 7 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення для робочих місць, професій і посад шахти за Списком № 2, зокрема, стволовий поверхні (2010100а-18850) (п. 4); учень (за робітничими професіями, переліченими у Списку № 2) (2010100а) (п. 26).
13.06.2025 позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви позивач додала такі документи: архівні довідки про заробітну плату, архівну довідку про періоди роботи, архівну копію наказу про результати атестації робочих місць, витяг з реєстру територіальної громади, архівну копію особової картки, свідоцтво про шлюб, трудову книжку, паспорт, код.
За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянуло заяву позивача та 20.06.2025 прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії № 231250002861, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. 
Рішенням від 20.06.2025 № 231250002861 відповідач встановив, що страховий стаж позивача становить 31 рік 02 місяці 22 дні, пільговий стаж за Списком № 2 відстуній.
В обгрунтування рішення відповідач зазначив, що до пільгового стажу роботи по Списку № 2 не зараховано період роботи згідно з трудовою книжкою від 26.05.1988 НОМЕР_1 , оскільки довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачена пунктом 20 Порядку № 637, не надана, рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відсутнє.
Згідно з актами перевірки достовірності документів від 05.08.2025 №№ 1100-0902-1/3468, 1100-0902-1/3469, 1100-0902-1/3470 за результатами перевірки архівних довідок про заробітну плату від 07.05.2025 № 223, № 224 та № 225, виданих ОСОБА_1 за період роботи на шахті «Новомиргородська», розбіжностей із даними первинних документів не встановлено.
Таке рішення позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Стаття 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 2 Порядку № 637 у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За змістом приписів п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі №439/1148/17.
Як встановив суд, відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах внаслідок не зарахування до пільгового стажу роботи позивача по Списку № 2 періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 26.05.1988 НОМЕР_1 , оскільки довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачена пунктом 20 Порядку № 637, не надана.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.05.1988 позивач працювала на таких посадах, зокрема: 
- 30.05.1988 прийнята тимчасовим учнем машиніста насосних установок у енерго-механічну службу Шахти «Новомиргородська» (наказ від 25.05.1988 № 109-к);
- 25.08.1988 переведена бухгалтером матеріального відділу (наказ від 24.08.1988 № 180-к);
- 12.06.1989 переведена учнем рукоятника-сигналіста на ділянку шахтного рейкового транспорту (наказ від 16.06.1989 № 138-к);
- 18.10.1989 встановлено 2-й розряду професії рукоятника-сигналіста (наказ від 18.10.1989 № 249К);
- 04.04.1991 у зв`язку із вступом в силу нового закону про пенсії професія рукоятника-сигналіста перейменовано у стволову шахтної поверхні 2 розряду (наказ від 17.11.1992 № 176);
- 03.04.1995 ділянку внутрішньо шахтного рейкового транспорту перейменовано у ділянку внутрішньо шахтного транспорту (наказ від 03.04.1995 № 81);
- 27.02.1998 звільнена з посади за переведенням до Державного підприємства «Ватутінський будівельний комбінат» відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (наказ від 16.04.1998 № 12к);
- 01.03.1998 прийнята стволового поверхні 2-го розряду у відділ головного механіка шахти «Новомиргородська» для виконання фізичних обсягів робіт по ліквідації шахти по переводу з ДП шахта «Новомиргородська» (наказ від 03.03.1998 № 20к);
Державне підприємство «Ватутінський будівельний комбінат» реорганізовано в Державне підприємство «ВАТУТІНВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ» (наказ Міністра вугільної промисловості України від 15.01.1999 № 18);
- 01.02.1999 дільниця перейменована в дільницю по ліквідації шахти (наказ від 11.02.1999 № 42);
- 01.06.1999 звільнена в зв`язку з зменшенням обсягу роботи по ліквідації шахти «Новомиргородська» відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (наказ від 26.05.1999 № 54к);
Змінено запис щодо звільнення з роботи з 01.06.1999 (наказ від 16.06.1999 № 63к);
- 13.06.1999 звільнена в зв`язку з зменшенням обсягу роботи по ліквідації шахти «Новомиргородська» відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України (наказ від 16.06.1999 № 63к).
Відповідно до затвердженого Переліку робочих місць, професій і посад шахти «Новомиргородська» працівниками яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений наказом директора шахти «Новомиргородська» від 16.02.1995 № 38 та узгоджений з профспілковим комітетом, протокол від 16.02.1995 № 7 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення для робочих місць, професій і посад шахти за Списком № 2, зокрема, стволовий поверхні (2010100а-18850) (п. 4); учень (за робітничими професіями, переліченими у Списку № 2) (2010100а) (п. 26).
Із трудової книжки позивача слідує, що вона у спірні періоди працювала на посадах «учня машиніста насосних установок», «учня рукоятника-сигналіста», «стволовий шахтної поверхні», «стволовий поверхні».
Суд врахував, що професії, за якими позивач працювала у спірні періоди віднесені до Списків № 2 виробництв, цехів, професій і посад, на роботах з шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (Розділ I «Гірничі роботи», позиція 2010100а-18850 Стволові, зайняті на поверхні; 2010100-13910 Машиністи насосних установок, зайняті на дренажних роботах).
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (пункт 4 Порядку № 383). 
Приписами пункту 4.1 Порядку № 383 встановлено, що зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. 
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Приписами пункту 4.3 Порядку № 383 встановлено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Згідно із пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача про відсутність у позивача пільгового стажу з огляду на таке.
Як було зазначено вище, відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пункту 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Додаткові дані для підтвердження стажу можуть вимагатися лише у випадках, коли трудова книжка відсутня або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними.
Пунктом 20 розділу «Особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників» Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 у справі № 560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 216/8709/15-а.
Ураховуючи зазначене вище, суд вважає, що вимога відповідача щодо обов`язкового надання уточнюючої довідки за формою згідно з додатком № 5 є безпідставною, оскільки пункт 20 вказаного Порядку передбачає подання таких довідок лише у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгові умови праці. 
У спірному випадку трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить чіткі та послідовні записи про роботу за професіями (посадами) «учень машиніста насосних установок», «учень рукоятника-сигналіста», «стволовий шахтної поверхні» та «стволовий поверхні». Пільговий характер роботи та повна зайнятість позивача у спірні періоди додатково підтверджуються наявним у матеріалах справи наказом від 16.02.1995 № 38, який містить пряме посилання на Список № 2, а також сукупністю інших доказів, зокрема архівними довідками про нарахування заробітної плати від 07.05.2025 №№ 223, 224, 225 та особовою карткою № 180, що в сукупності спростовує будь-які сумніви щодо характеру та умов праці. 
Позиція відповідача щодо відсутності пільгового стажу лише через відсутність довідки за конкретною формою Додатку № 5 є проявом надмірного формалізму, що суперечить правовим висновкам Верховного Суду, згідно з якими відсутність уточнюючої довідки не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за наявності інших належних доказів у трудовій книжці та первинних документах підприємства. Таким чином, факт роботи у шкідливих умовах протягом спірного періоду є документально доведеним і не потребує додаткового підтвердження бланками суворої звітності.
З огляду на те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивача оформлена належним чином, суд вважає, що відповідач протиправно не врахував спірний період роботи позивача з 30.05.1988 по 24.08.1988, з 12.06.1989 по 27.02.1998, з 01.03.1998 по 13.06.1999 до її пільгового стажу за Списком №2.
Також суд вважає за необхідне щодо відсутності даних про атестацію робочих місць зазначити наступне.
Обов`язок щодо організації та проведення атестації робочих місць покладено виключно на власника або керівника підприємства. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, особи, які працювали на роботах зі шкідливими умовами праці, не можуть бути позбавлені права на пільгову пенсію через те, що роботодавець не виконав свій обов`язок щодо атестації. Позивач не має законних інструментів впливу на адміністрацію підприємства для примусу до проведення атестації, а тому негативні наслідки бездіяльності роботодавця не можуть нівелювати конституційне право працівника на соціальний захист.
Крім того, посади «машинисти насосних установок» та «стволові», які обіймала позивач, прямо передбачені Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Шкідливість умов праці на цих посадах обумовлена самим характером технологічного процесу, що визнано державою на нормативному рівні. Враховуючи, що трудова книжка та архівні довідки про заробітну плату підтверджують фактичну роботу позивача за цими професіями, формальна відсутність документів про атестацію робочого місця не спростовує факт реального впливу шкідливих факторів на здоров`я працівника протягом усього спірного періоду.
Таким чином, оскільки професія позивача включена до пільгового Списку № 2, а факт роботи підтверджений належними первинними документами, відмова у зарахуванні пільгового стажу є неправомірною. Правосуддя не може бути обмежене формальними перешкодами, створеними внаслідок неналежного виконання роботодавцем своїх функцій, особливо у випадках, коли йдеться про соціальні гарантії за роботу в особливо важких умовах.
Отже, оскільки пільговий стаж позивача підтверджений належно оформленими записами у трудовій книжці, тому період її роботи з 30.05.1988 по 24.08.1988, з 12.06.1989 по 27.02.1998, з 01.03.1998 по 13.06.1999 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2, який становить більше 10 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
На підставі викладених обставин, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.06.2025 № 231250002861 про відмову у призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Враховуючи визначені пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстави та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах – вік (57 на день звернення до пенсійного органу) та стаж (загальний (31 рік 02 місяці 22 дні (не є спірним)) і спеціальний (пільговий (10 років 2 місяці 25 днів), суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у спірному випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.
Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши спірні періоди роботи до пільгового стажу.
Щодо дати з якої позивач набула право на призначення пенсії, суд врахував таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім визначених Законом випадків.
Тому, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії із дня звернення за пенсією – 13.06.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 968 грн 96 коп.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.06.2025 № 231250002861 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до пільгового стажу за Списком № 2 періоди трудової діяльності згідно з записами трудової книжки від 26.05.1988 серії НОМЕР_1 , а саме: з 30.05.1988 по 24.08.1988, з 12.06.1989 по 27.02.1998, з 01.03.1998 по 13.06.1999, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.06.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ