ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року	справа № 380/14679/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., код ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 6 березня 2025 року №134550004978 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи на посаді електрозварника ПАТ «Завод «Львівсільмаш» (колишнє ВО «Львівхімсільгоспмаш») з 11.02.1985 року по 19.03.2002 року та провести йому з 25.02.2025 року перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах передбачену Списком № 2.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.02.2025 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою та пакетом документів про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2. Рішенням ГУ ПФУ у Кіровоградській області № 134550004978 від 06.03.2025 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому відповідачем-2, незважаючи на подані позивачем архівні довідки, до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 11.02.1985 року по 19.03.2002 року. Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. 
Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що в даному випадку Головне управління є неналежним відповідачем, оскільки не приймало рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії.
По суті позову зазначає, що за результатами розгляду документів, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 11.02.1985 по 19.03.2002 на заводі “Львівсільмаш” згідно довідки від 15.11.2024 № 1664/01-14 та індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки Форми ОК-5), оскільки підприємство ліквідовано, а довідку видано архівною установою, отже питання зарахування до пільгового стажу вищезазначеного періоду пільгової роботи входить до повноважень комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, створеною при головному управлінні, в порядку, визначеному постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18 - 1. Право на перерахунок пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням наявних документів, заявник не має у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач-2, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що за результатами розгляду документів, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 11.02.1985 по 19.03.2002 на заводі “Львівсільмаш” згідно довідки від 15.11.2024 № 1664/01-14 та індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки Форми ОК-5), оскільки підприємство ліквідовано, а довідку видано архівною установою , отже питання зарахування до пільгового стажу вищезазначеного періоду пільгової роботи входить до повноважень комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, створеною при головному управлінні, в порядку, визначеному постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1. 
Звертає увагу, що в електронній пенсійній справі № 134550004978 позивача відсутня інформація щодо звернення із заявою про підтвердження періодів роботи з 11.02.1985 по 19.03.2002 на заводі “Львівсільмаш” для призначення пенсії на пільгових умовах (відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії № 18-1). Отже, Головним управлінням правомірно не зараховано до пільгового стажу спірні періоди роботи, оскільки позивачем не надано довідки про пільговий характер, атестацією робочих місць та відсутнє звернення відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії №18-1. Просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності, призначеної з 17.05.2019 відповідно до до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. 
25.02.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою та пакетом документів про перехід із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
За принципом екстериторіальності заяву та документи позивача розглянуто ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яке рішенням №134550004978 від 06.03.2025 відмовило позивачу у перерахунку пенсії.
Відповідно до вказаного рішення, за результатами розгляду документів, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 11.02.1985 по 19.03.2002 на заводі “Львівсільмаш” згідно довідки від 15.11.2024 № 1664/01-14 та індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки Форми ОК-5), оскільки підприємство ліквідовано, а довідку видано архівною установою, отже питання зарахування до пільгового стажу вищезазначеного періоду пільгової роботи входить до повноважень комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, створеною при головному управлінні, в порядку, визначеному постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1. Право на перерахунок пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону, з урахуванням наявних документів, заявник не має у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
Вважаючи протиправним оскаржуване рішення відповідача-2, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).
Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Пунктом 4.1 Порядку №22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за результатом розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії керівником органу, що призначає пенсію, приймається відповідне рішення.
Згідно з вимогами статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637)
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1, № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Отже обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992 року.
Відповідно до пункту 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача-1 із заявою від 25.02.2025 щодо перерахунку пенсії - перехід із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
За результатами розгляду заяви та документів, рішенням відповідача-2 №134550004978 від 06.03.2025 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії відповідно до Закону №1058-IV, яке мотивоване ліквідацією підприємства без визначення правонаступника. Додатково зазначено, що підтвердження періодів роботи здійснюються Комісіями з питань підтвердження періодів роботи, що дає право на перерахунок пенсії. 
Відповідно до оскаржуваного рішення за доданими до заяви про призначення пенсійного забезпечення документами, до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 11.02.1985 по 19.03.2002 на заводі “Львівсільмаш”.
У свою чергу, як свідчать записи №№6-11 у трудовій книжці НОМЕР_2 від 20.07.1982, позивач у період з 11.02.1985 по 19.03.2002 працював у Виробничому об`єднанні «Львівхімсільгоспмаш» електрозварювальником шкідливої сітки.
Згідно архівної довідки від 15.11.2024 №1664/01-14, виданої Архівним управлінням Львівської районної державної адміністрації, позивач згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів № 170 від 08.02.1985 прийнятий на роботу зварювальником 4-го розряду шкідливої сітки з відрядно-преміальною оплатою праці. Згідно наказу заводу «Львівсільмаш» м. Львів №215 від 19.03.2002 звільнений з роботи. Вказані відомості також підтверджуються долученими до архівної довідки копіями зазначених наказів.
Як зазначалось судом вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, лише у разі відсутності такої, чи необхідних записів у ній, відповідач вправі вимагати уточнюючу довідку підприємства, установи, організації або ж рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (в разі ліквідації такого підприємства, установи, організації без визначення правонаступника). 
В оскаржуваному рішенні відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаного періоду, зазначеного у трудовій книжці, помилок у його оформленні, а лише вказано, про відсутність необхідного пільгового стажу та рішення комісії. 
Таким чином, матеріалами справи повною мірою підтверджується робота позивача у період з 11.02.1985 по 19.03.2002 електрозварювальником шкідливої сітки на заводі «Львівсільмаш» (колишнє Виробниче об`єднання «Львівхімсільгоспмаш»).
Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список № 2), затверджені:
- постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;
- постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 (з 01.01.1992);
- постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (з 11.03.1994);
- постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (з 16.01.2003);
- постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (з 03.08.2016).
Тобто, станом на час роботи позивача при визначенні спірного пільгового стажу з 11.02.1985 по 19.03.2002 діяли: Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173; Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
Розділ XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачає посаду електрозварника та його підручних. 
Розділ XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, передбачає посаду електрозварника ручного зварювання.
Аналогічну посаду передбачено і в Розділі XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, газозварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 535/103/17, від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17, від 03.02.2021 у справі №453/1427/16-а, та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.
Отже, професія за якою працював позивач у спірний період належить до Списку №2, а тому період роботи позивача з 11.02.1985 по 19.03.2002 на заводі «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш») підлягає зарахуванню до його пільгового (спеціального) стажу за Списком № 2. 
Щодо підстав прийняття відповідачем-2 оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.
У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісією з питань підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в області (далі - Комісія), відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.12006 №18-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105, далі - Порядок №18-1).
Згідно пункту 1 Порядку №18-1 він визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:
для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;
до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Пунктом 2 Порядку №18-1 закріплено, що його дія поширюється на осіб, які працювали:
на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;
на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;
у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Відповідно до пункту 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі Комісії).
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (пункт 4 Порядку №18-1).
За приписами пункту 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Відповідно до пунктів 11-15 Порядку № 18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)), може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу. Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати. Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.
Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.
Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.
Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.
Отже, у разі ліквідації підприємства, за результатами роботи на якому працівник отримав стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, без визначення правонаступника, підтвердження періоду роботу, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах здійснює комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Однак, така процедура може та повинна бути застосована виключно у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. 
Втім, як встановлено судом, у трудовій книжці позивача наявні записи про період його роботи з 11.02.1985 по 19.03.2002 електрозварювальником шкідливої сітки на заводі «Львівсільмаш» (ВО «Львівхімсільгоспмаш»). 
Враховуючи викладене, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.03.2025 року №134550004978 про відмову позивачу у перерахунку пенсії.
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає таке.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 Порядку №22-1).
Отже, до компетенції органу Пенсійного фонду України входить перевірка належного оформлення поданих документів та за наявності розбіжностей у таких, пенсійний орган уповноважений вчинити дії щодо здійснення перевірки таких документів.
У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд зробив висновок, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Як встановив суд, відповідач-2 не надавав належної оцінки записам у трудовій книжці позивача та документам, які позивач долучив до своєї заяви на підтвердження наявності підстав для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах, обмежившись в оскаржуваному рішенні лише твердженням про не врахування їх при визначенні стажу позивача у зв`язку із ліквідацією підприємства.
Суд вважає, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача-2 зарахувати позивачу до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи на посаді електрозварювальника на заводі «Львівсільмаш» (колишнє ВО «Львівхімсільгоспмаш») з 11.02.1985 року по 19.03.2002 року та провести йому з 25.02.2025 року перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2.
За наведених підстав позовні вимоги, заявлені до відповідача-1, задоволенню не підлягають.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову частково.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, оскільки саме протиправне рішення відповідача-2 стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., код ЄДРПОУ 20632802) від 06.03.2025 року №134550004978 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., код ЄДРПОУ 20632802) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи на посаді електрозварювальника на заводі «Львівсільмаш» (колишнє ВО «Львівхімсільгоспмаш») з 11.02.1985 року по 19.03.2002 року та провести йому з 25.02.2025 року перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2.
4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., код ЄДРПОУ 20632802) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять двадцять) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 25.02.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович