Справа № 725/3295/26 
Номер провадження 3/725/679/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року м. Чернівці
Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Нестеренко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Михальча, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.03.2026 р. ОСОБА_1 13.03.2026 р. о 22 год. 20 хв., будучи виявленим в групі осіб співробітниками головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону в Чернівецькому контрольованому прикордонному районі на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону за адресою АДРЕСА_2 , вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця щодо припинення перешкоджанню здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України, чим порушив вимоги п. 12 Положення «Про Державну прикордонну службу України».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.
Судом були прийняті заходи щодо виклику ОСОБА_1 у судове засідання однак останній не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначає, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
ОСОБА_1 знаючи, про те, що в Чернівецькому районному суді міста Чернівців розглядається адміністративна справа не вжив ніяких заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.
Суд зазначає, що з урахуванням принципу судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд може провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.
Таким чином, суд вважає причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 необхідно визнати не поважними та можливим справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановлені наступні обставини. 
Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.
Згідно ч. 2 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, зокрема, вчинені групою осіб.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.
Разом з тим, суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації), чи будь якого іншого письмового доказу того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.
Оцінивши надані в цій справі докази, наявність певної неповноти і суперечностей, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, що відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.
Керуючись ст. ст. 9, ч. 2 ст.204-1, 247, 266, 283, 287 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців       Нестеренко Є. В.