Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2569/25 
Номер провадження: 2/511/105/26
23 квітня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – Бобровська І. В., 
секретаря судового засідання – Кіндракевич В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким позивач просить стягнути з відповідача:
-заборгованість за Договором № 0516-1031 від 20 жовтня 2020 року у розмірі 15 000,00 гривень;
-судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень;
-витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 гривень.
Стислий виклад позиції позивача.
20 жовтня 2020 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі – Первісний кредитор) та відповідачем було укладено Договір № 0516-1031 (далі – Кредитний договір).
Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 5 000,00 гривень для задоволення особистих потреб, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі - 2 % в день.
28 жовтня 2021 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу № 02/10/2021, відповідно до якого Первісний кредитор відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» своє право вимоги заборгованості за Кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі за Кредитним договором № 0516-1031.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за Кредитним договором №0516-1031, у якому загальний розмір заборгованості становить 15 000,00 гривень, з яких: 
-заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5 000,00 гривень, 
-заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10 000,00 гривень.
Стислий виклад позиції відповідача.
Представник відповідача – адвокат Яресько Тарас Віталійович подав відзив, згідно з яким частково визнав позовні вимоги, зазначивши, що відповідач визнає факт укладення Кредитного договору та факт отримання кредитних коштів, однак категорично не може погодитись на той розмір заборгованості, який намагається стягнути позивач, оскільки даний розмір є завищеним, суперечить нормам чинного законодавства та сталій практиці Верховного Суду.
Пунктом 2 Кредитного договору встановлено строк кредиту – 21 день. 
При цьому пунктом 3.1 Кредитного договору визначено, що термін платежу становить – 09 листопада 2020 року.
Проценти за користування кредитом у розмірі 2% в день можуть нараховуватись виключно протягом 21 дня – строку на який надається кредит.
Отже, відповідно до узгоджених умов Кредитного договору, відповідач мав повернути Первісному кредитору заборгованість у розмірі 7 100,00 гривень, яку він визнає.
Також, відповідач категорично не погоджується з витратами на професійну правничу допомогу, оскільки наявні у справі докази не підтверджують зазначену категорію витрат.
Стислий виклад позиції позивача на відзив.
Представник позивача – Сердійчук Ярослава Ярославівна подала відповідь на відзив, зазначивши, що представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.
Пунктом 11 Кредитного договору передбачено, що у разі якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до пункту 14 Кредитного договору, позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування грошовими коштами за частиною 2 статті 625 ЦК України у розмірі 2 % за кожний день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту включно.
Нарахування відсотків було здійснено з 20 жовтня 2020 року по 27 січня 2021 року, з урахуванням погодженого сторонами пункту 11 Договору та Правил.
Позивач надав суду достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу.
Процесуальні дії у справі.
02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
20 жовтня 2020 року між Первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір на наступних умовах:
-сума кредиту 5 000,00 гривень;
-нараховані проценти 2 100,00 гривень;
-строк кредиту 21 день;
-термін платежу 09 листопада 2020 року. 
Відповідно до пункту 14 Кредитного договору позичальник має право пролонгувати Договір на строк, що встановлений у пункті 2 (в даному випадку 21 день), на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 (чотири) пролонгації. 
Разом із цим, 28 жовтня 2021 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення права вимоги за Кредитними договорами. 
Між Первісним кредитором та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було підписано реєстр боржників № 10, відповідно до якого Первісний кредитор відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» своє право вимоги заборгованості за Кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі за Кредитним договором № 0516-1031, загальний розмір заборгованості за яким становить 15 000,00 гривень, з яких:
-заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5 000,00 гривень, 
-заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10 000,00 гривень, згідно з реєстром Боржників № 10 до Договору Факторингу, № п/п 158. 
Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Як встановлено судом, відповідач не заперечує факту укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів, однак заперечує щодо розміру заборгованості.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до положень статей 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18.
Згідно з укладеним між Первісним кредитором та відповідачем Кредитним договором, строк кредиту становить 21 день, термін платежу 09 листопада 2020 року. 
Пунктом 4 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна ставка складає 730%.
Первісний кредитор та відповідач визначили, що сума кредиту становить 5 000,00 гривень (пункт 3.2.), сума процентів 2 100,00 гривень (пункт 3.3.), разом до сплати 7 100,00 гривень (пункт 3.5.), які відповідач у відзиві визнав. 
Суд погоджується із запереченнями, викладеними у відзиві, щодо строку нарахування процентів за користування кредитом, оскільки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» мало право на нарахування процентів за 21 день користування кредитом по 09 листопада 2020 року, однак розрахунок процентів здійснено по 27 січня 2021 року, що не відповідає вимогам статей 1048, 1054 ЦК України.
Відносно позиції сторони позивача щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами (пункт 11, 14 Кредитного договору), матеріали справи не містять докази підписання або ознайомлення відповідача з вказаними Правилами.
Разом із цим, пункт 7.1. Правил, які додані до позовної заяви, визначає, що для використання права пролонгувати Договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування Кредитом, однак матеріали справи не містять вчинення відповідачем таких дій. 
Таким чином, позивач має право на нарахування процентів у межах строку, визначеного пунктом 3.1. Кредитного договору. 
Водночас, відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із цим, пункт 3 частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При визначенні сум відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір – обґрунтованим.
Разом із цим, відносно позиції сторони відповідача щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_2 є адвокатом, про що зазначено у відповіді на відзив та є відкритою інформацією відповідно до Єдиного Реєстру Адвокатів України. 
З цього приводу Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 910/10935/20, зазначив, що укладення Договору як фізичною особою – підприємцем не позбавляє особу статусу адвоката і не впливає на правильність розподілу судових витрат у справі.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача було надано наступні документи:
-копію Договору №02-09/2024-5 від 02 вересня 2024 року; 
-заявку на надання юридичної допомоги № 25, вартість складає 9 000 гривень, з яких 3 000 гривень (за вивчення документації Клієнта з посиланням на нормативно правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики), 6 000 гривень (складання позовної заяви);
-витяг з Акту №10; 
-платіжну інструкцію.
Надавши оцінку реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47,33 %).
Разом із цим, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача було надано наступні документи:
-копію Договору про надання правничої (правової) допомоги №23060 від 18 травня 2023 року з Додатком №2;
-копію розрахункової квитанції №02/09/25 від 02 вересня 2025 року;
-копію акту наданих послуг №1 від 17 вересня 2025 року, згідно з яким розмір правничої допомоги становить 10 000 гривень.
Надавши оцінку реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (52,67 %).
Відносно детальної відповіді на кожен аргумент сторін, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29—30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).
Керуючись статтями 4, 12, 81, 133, 137, 141, 200, 206, 247, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», адреса: вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, місто Київ, код ЄДРПОУ 42640371, суму заборгованості у загальному розмірі 7 100,00 гривень, з яких:
-заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5 000,00 гривень, 
-заборгованість за нарахованими процентами – 2 100,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», адреса: вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, місто Київ, код ЄДРПОУ 42640371, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 146,52 та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 259,70 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», адреса: вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, місто Київ, код ЄДРПОУ 42640371, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 5 267,00 гривень.
В іншій частині - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», адреса: вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, місто Київ, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: І. В. Бобровська