УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/84/26 Головуючий у 1-й інст.  Невмержицька О.А. 
Категорія 68 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого: Галацевич О.М.,
суддів: Панкеєвої В.А., Григорусь Н.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Нестерчук М.Д., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства, 
за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 - адвоката Бондарчука Зореслава Васильовича, 
на ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2026 року,
встановив:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису № 2261011/00/UA/2024/581137 від 03 квітня 2024 року, складеного відділом РАЦС м. Гданськ Поморського воєводства Республіки Польща, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 .
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України у зв`язку з наявністю рішення суду, що набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник позивача – адвокат Бондарчук З.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що раніше поданий позов у справі № 279/6419/25 не є тотожним позову у даній справі, оскільки вони ґрунтуються на різних підставах та нормах матеріального права: у попередній справі позов заявлено про встановлення факту батьківства відповідно до статті 130 Сімейного кодексу України, тоді як у цій справі – про визнання батьківства на підставі статті 128 Сімейного кодексу України. На думку апелянта, відмінність підстав позову виключає їх тотожність, а тому відмова у відкритті провадження у справі є незаконною та порушує право позивача на судовий захист.
В апеляційній скарзі та заяві від 30 січня 2026 року представник позивача просив розглядати справу у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 . Також заяву про розгляд справи у його відсутність подав представник Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд дійшов висновку про її обґрунтованість.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, відповідно до встановленого в цивільному судочинстві принципу диспозитивності,  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За змістом зазначеної норми та усталеної практики Верховного Суду, позови є тотожними за наявності одночасного збігу сторін, предмета та підстав позову. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість визнання позовів тотожними та не перешкоджає повторному зверненню до суду.
Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 листопада 2025 року у справі № 279/6419/25, яке набрало законної сили 30 грудня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства відмовлено.
У зазначеній справі позовні вимоги були заявлені на підставі статті 130 Сімейного кодексу України, яка передбачає можливість встановлення факту батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.
Натомість у справі, що переглядається, позов заявлено на підставі статті 128 Сімейного кодексу України - про визнання батьківства за рішенням суду, що є іншим способом судового захисту та передбачає інші юридичні підстави звернення.
Таким чином, хоча склад сторін і предмет позову формально збігаються, підстави позову є різними, оскільки ґрунтуються на різних нормах матеріального права та різних юридичних фактах.
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність тотожності позовів є передчасним і помилковим.
За змістом пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Допущені суддею суду першої інстанції порушення норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 259, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , - адвоката Бондарчука Зореслава Васильовича задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2026 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий :

Судді :