Справа № 205/4699/25 
Провадження № 2/288/70/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Зайченко Є. О., 
з участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,
представника позивача - Хильченка С.І.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Гривачевської Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі – Позивач) звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 24 травня 2024 року між ТОВ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 141426 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора: 1eaab1e5. 
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: -18750.00 гривень 24.05.2024 року на банківську карту № НОМЕР_1 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 141426 від 24.05.2024 року.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам.
Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. 
Незважаючи на це, Відповідач взяті а себе зобов`язання належним чином не виконувала.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 28459.76 гривень, яка складається з:
- 117456.00 гривень - заборгованість по кредиту;
- 10203.76 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;?
- 800.00 гривень — комісія за кредитним договором.
На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, Код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором №141426 від 24.05.2024 у розмірі 28459.00 гривень, яка складається з 17456.00 гривень заборгованості за тілом, 10203.76 гривень заборгованості за відсотками та комісії 800.00 гривень, та понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422.40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000.00 гривень.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову та витрат на правову допомогу.
Представник відповідача заперечувала проти заявленого позову та вказав, що відповідач договір не укладала, не підписувала його, не підтверджувала та не погоджувала умови надання грошових коштів у кредит, заперечувала щодо створення особистого кабінету позичальника, зазначила, що відповідач одноразовий ідентифікатор не отримувала та не надсилала.
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що між ТОВ «КРЕДІПЛЮС» далі- кредитодавець та ОСОБА_1 далі- позичальник, разом – сторони, укладено Договір про споживчий кредит № 141426 від 24 травня 2024 року, згідно якого: Кредитодавець зобов?язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов?язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 18750.00 гривень надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 15000.00 гривень на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валют; у розмірі 3750.00 гривень шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 300,00% річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1.00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100.00 гривень. Розмір комісії за у правління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає З 750.00 гривень, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 20, 00% річних від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 126 днів з 24.05.2024 р. (дата надання кредиту) по 27.09.2024 р. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує): 16126.23 гривень. Денна процентна ставка складає: 16126.23 гривень/ 18750.00 гривень / 126 днів * 100% = 0,6826%/день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 7 001,60% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 34876.23 гривень. 
Якщо Позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної Графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати Позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 200,00 гривень, а в подальшому починаючи з 7-го дня пеню в розмірі, що становить 20.00 гривень за кожний календарний день прострочення та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом. 
Пунктами 5.1., 5.3. Договору визначено, що: - цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через веб-сайт Кредитодавця https://finx.com.ua.; - приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що: - він до моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту ознайомився з Публічною частиною, Правилами, паспортом споживчого кредиту графіком платежів за кредитом, усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись їх умов. /а.с. 42-48 том перший/ 
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора: 1eaab1e5.
В Графіку платежів за кредитним договором, який є додатком до договору про споживчий кредит № 141426 від 24.025.2024 року зазначено: дати платежу з 24 травня 2024 року по 27 вересня 2024 року; кількість днів у розрахунковому періоді – 126; чиста сума кредиту – 31126.23 гривень; сума кредиту за договором – 18750.00 гривень; проценти за користування кредитом – 12367.23 гривень; комісія за надання кредиту – 3750.00 гривень; за обслуговування кредиту – 9.00 гривень; реальна річна процентна ставка - 7001.60 %; загальна вартість кредиту – 35876.23 гривень. /а.с.49 том перший/
В паспорті споживчого кредиту продукту, Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який є додатком до договору про споживчий кредит № 141426 від 24.05.2024 року підписаний ОСОБА_1 ідентифікатором 1eaab1e5, товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; - інші важливі аспекти. /а.с.62-64 том перший/
Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» в Договорі про споживчий кредит (публічна частина) визначено, що Договір про споживчий кредит (далі - Кредитний договір або Договір) складається з цієї публічної частини договору про споживчий кредит (далі - публічна частина), яка є загальною для всіх Позичальників та персональних для кожного Позичальника індивідуальної частини договору про споживчий кредит (далі - індивідуальна частина) та графіку(ів) платежів. Позичальник укладає Договір та приймає умови публічної частини, як невід`ємної його частини, шляхом підписання індивідуальної частини. Правовідносини за цим Договором також регулюється Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», надалі за текстом «Правила», а також чинним законодавством /п.1.1./. /а.с.50-61 том перший/
Розділом ІІ Договору про споживчий кредит (публічна частина) встановлено, що: - Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі (загальному розмірі), що визначена індивідуальною частиною, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та комісію за управління та обслуговування кредиту Кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених в індивідуальній частині /п.2.1./; - Кредит надається в порядку передбаченому індивідуальною частиною /п.2.1.1./; - Кредит надається на умовах строковості, повернення та платності /п.2.1.2./; - Кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються Позичальником шляхом періодичних виплат, яка визначається індивідуальною частиною та/або графіком платежів /2.1.3./; - Днем надання кредиту вважається день перерахування (відправлення) Кредитодавцем грошових коштів Позичальнику та/або погашення заборгованості/частини заборгованості Позичальника перед Кредитодавцем за кредитним договором та/або кредитом /п.2.2./. /а.с.50-61 том перший/
Правилами надання коштів у кредит, товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» визначено загальні умови та порядок укладання договорів з клієнтами; умови та порядок надання фінансових послуг фізичним особам та оцінка кредитоспроможності; ідентифікація та верифікація одержувача фінансових послуг; наявні та можливі схеми кредитування, нарахування процентів за користування ними та інших винагород; облікова та реєструюча система товариства; порядок інформування споживачів щодо послуги споживчого кредит, доступу споживачів фінансових послуг до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням споживчих кредитів, система захисту інформації; фінансовий моніторинг; порядок проведення внутрішнього контролю (внутрішнього аудиту) щодо дотримування законодавства та внутрішніх регламентуючих документів при здійсненні операцій з надання фінансових послуг; опис завдань, які підлягають виконанню кожним підрозділом фінансової установи; відповідальність посадових осіб, до посадових обов`язків, яких належить безпосередня робота з клієнтами, укладання та виконання договорів; персональні дані позичальника; затвердження правил та внесення змін до них; прикінцеві положення. /а.с.66-76 том перший/
Згідно довідки № 7 товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» повідомлено про успішність наступної операції, згідно договору № 1412/22-1 від 14 грудня 2022 року, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім»: - № 40, ОСОБА_1 , кредитний договір № 141426 від 24.55.2024 року, номер картки НОМЕР_1 , сума 15000.00 гривень, прийнято 24 травня 2024 року, № транзакції 1413805739, призначення платежу – видача кредиту 3141426 від 24.05.2024 року, статус - прийнято. /а.с.77-78 том перший/
Відповідно до картки обліку виконання договору 141426 від 24.05.2024 року року, строк дії договору 27 вересня 2024 року, ОСОБА_1 : тіло кредиту — 17456.00 гривень; відсотки — 10203.76 гривень; комісія 800.00 гривень, сума 28459.76 гривень. /а.с.86-88 том перший/ 
10 жовтня 2024 року між клієнтом – товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та фактором – товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 10102024, згідно п.2.1 якого: Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. /а.с.92-96 том перший /
Як вбачається з витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року, Реєстр прав вимог № 2 від 06 листопада 2024 року, на умовах договору, клієнт – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» відступає фактору – товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» наступні права вимоги до боржника: № 335, ОСОБА_1 , номер кредитного договору 141426, дата договору 24 травня 2024 року, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 17456.00 гривень, заборгованість по відсоткам 10203.76 гривень, заборгованість по комісії 800.00 гривень, загальна заборгованість 28459.76 гривень. /а.с.102 том перший/
Згідно Виписки з особового рахунку за кредитним договором № 141426, ОСОБА_1 , заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙСс» станом на 06 березня 2025 року (включно) складає 28459.76 гривень, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 17456.00 гривень; прострочена заборгованість за комісією 800.00 гривень; прострочена заборгованість за процентами 10203.76 гривень. /а.с.91 том перший /
На виконання ухвали суду про витребування доказів, 16 липня 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано інформацію про те, що: - банківська картка № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ) емітовано банком на ім`я ОСОБА_1 /а.с.132 том перший /
Також, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано виписку про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 за період з 24 травня 2024 року по 29 травня 2024 року та наявні відомості про зарахування на картку переказу в сумі 15000.00 гривень 24 травня 2024 року. /а.с.133 том перший /
23 вересня 2025 року представник відповідача заявив клопотання про витребування доказів, зазначив, що договір між був належним чином не завірений, тому просив витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» оригінал електронного договору з ідентифікатором.
09 грудня 2025 року через підсистему "Електронний суд" від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «ЕЙС» до суду надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначив, що Позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та перерахування на рахунок Відповідача суми в розмірі 15 000.00 гривень, а також розмір існуючої заборгованості за кредитним договором. Просив врахувати при розгляді справи пояснення та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, Код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за Кредитним договором №141426 від 24.05.2024 року у розмірі 28459,76 грн., яка складається з наступного: 17456,00 грн. - заборгованість по кредиту; 10203,76 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; судові витрати, пов?язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 покласти на Відповідача. Також представником позивача було долучено: - Витяг з ЄДР; - Виписку; - Договір про споживчий кредит №141426 (індивідуальна частина); - Графік платежів за кредитним договором; - Паспорт споживчого кредиту; -Довідку №7; - Договір про споживчий кредит (публічна частина)./а.с.207-251 том перший/
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до ч.1,3,4,7ст.11Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIIIвід 03.09.2015 (далі Закон № 675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675).
Статтею 12 Закону № 675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Положення Закону № 675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за Договором на підставі договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024.
Частина 1,2ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідач не підписувала договір та не створювала особистий кабінет, виходячи з наступного.
Матеріали справи містять докази успішної ідентифікації відповідача через систему та підписання договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 1eaab1e5, що був надісланий на фінансовий номер телефону відповідача. Крім того, факт укладення договору та погодження з його умовами підтверджується реальним виконанням правочину, а саме отриманням відповідачем грошових коштів у сумі 15000.00 гривень на її власну банківську картку № НОМЕР_3 , відповідно до відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» /а.с.132-133/. Разом з тим, відповідач в судовому засіданні не оспорювала той факт, що вона отримувала вищезазначені кошти. Протягом тривалого часу відповідач не заявляла про помилковість зарахування коштів та не повертала їх як безпідставно отримані, що згідно зі ст. 241 ЦК України свідчить про подальше схвалення правочину. 
Таким чином, заперечення сторони захисту спростовуються сукупністю наданих позивачем технічних доказів та фактичними обставинами справи.
Разом з тим, створення особистого кабінету позичальника неможливе без внесення повного обсягу персональних даних (ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання). Матеріали справи містять анкету-заяву, дані в якій повністю збігаються з анкетними даними відповідача.
Суд зазначає, що позивач, як фінансова установа, не міг володіти вказаною інформацією без активних дій самої особи щодо їх надання. Крім того, процедура ідентифікації через систему виключає можливість реєстрації сторонньою особою, оскільки вимагає доступу до банківських застосунків, паролів та біометричних даних, які відомі лише відповідачу.
Враховуючи сукупність наданих технічних доказів, факт верифікації банківської картки та реальне отримання коштів відповідачем, суд вважає твердження про неукладення договору безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Оскільки факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджений матеріалами справи, а докази їх повернення у встановлений договором строк відсутні, суд приходить до висновку про наявність заборгованості, яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17).
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.
При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: - Договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» /а.с.17-19/; - додаткову угоду № 21 до договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року /а.с.21/; - акт прийому передачі наданих послуг від 04 лютого 2025 року, виконаних Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: - складання позовної заяви 5000.00 гривень; - вивчення матеріалів 1000.00 гривень; - підготовка адвокатського запиту 500.00 гривень; підготовка та подача клопотання - 500.00 гривень, всього 7000.00 гривень. /а.с.23/
Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».
Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. 
З огляду на вказане, взявши до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом позивачу послуг та витрачений адвокатом час на надання таких послуг, Відповідач просила відмовити в задоволенні витрат на правничу допомогу, проте не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 7000.00 гривень відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій тощо, тому суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу в сумі 7000.00 гривень. 
Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.37/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 207, 509, 516, 517, 525-527, 530, 549, 598-599, 610, 612, 615, 625, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» місцезнаходження за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором №141426 від 24.05.2024 року в розмірі 28459.76 гривень, яка складається з: 17456.00 гривень заборгованості за тілом; 10203.76 гривень заборгованості за процентами; 800.00 гривень заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» місцезнаходження за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956, судовий збір в розмірі 2422.40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000.00 гривень. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського
районного суду     Є. О. Зайченко