справа № 165/2790/25 
провадження №2/165/163/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 березня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: 
головуючого Ференс-Піжук О.Р.,
за участю секретаря судового засідання Король І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
встановив:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 збільшення розміру аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 травня 2014 року,мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 12.07.2018 у справі № 165/813/18 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1500 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.04.2018 до досягнення дитиною повноліття. 
Наголошує, що суттєво збільшився рівень інфляції, відповідно витрати на дитину значно зросли, збільшились потреби дитини, якого вона всебічно розвиває, харчує та одягає на належному рівні. Вважає, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду в сумі 1500 гривень незначним, цих коштів не вистачає для нормального існування дитини. Вказує, що рівень заробітку ОСОБА_2 дозволяє йому виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у більшому розмірі. Враховуючи збільшення потреб дитини, зростання цін, просить змінити спосіб стягуваних аліментів на дитину з твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень на розмір одна чверть заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який становить 3196 грн станом на 2024 рік для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру у твердій суму 1500 грн на частку одна чверть заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. та стягнути в її користь судові витрати по справі, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_4 подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгялду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення на зареєстровану адресу проживання та через судовий виклик на вебсайті суду. Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив не скористався. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Судом встановлено, що від шлюбу, укладеного між сторонами, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22.05.2014 (а.с.5), народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області у справі №165/813/18 від 12.07.2018 року (а.с. 9,10) було присуджено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 02 квітня 2018 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з статтею 182 Сімейного Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як зазначено у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Оскільки розмір аліментів, що встановлений рішенням суду від 12.07.2018 у спрві №165/813/18 в розмірі 1500 грн на даний час не задовольняє мінімальних потреб неповнолітньої дитини, суд, враховуючи вік сина сторін, його щоденні потреби, зокрема на придбання продуктів харчування, засобів гігієни, товарів повсякденного вжитку та одягу, збільшує розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить їй право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
При цьому суд, визначаючи до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частки, не вбачає підстав для задоволення вимоги стосовно визначення розміру стягуваних аліментів не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 3196 грн. на дітей від 6 до 18 років у 2024 році, оскільки суду не надано доказів на підтвердження достатності заробітку (доходу) платника аліментів відповідача ОСОБА_2 . 
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 1211,20 грн. судового збору.
Щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, слід зауважити таке.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У позові представник позивача – адвокат Назарук Ю.А. просить стягнути з відповідача у справі на користь позивача понесені витрати позивачем на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
До матеріалів справи позивачем було надано адвокатом Назарук Ю.В. ордер на надання правничої допомоги, та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. 
Судова практика сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердження заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, квитанції про оплату, тощо.
Позивачем не надано таких документів, а відтак документально не підтверджено понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., тому суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача на користь позивача. 
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 142, ст. 263, ст. 264, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, - суд,
ухвалив:
Позов задоволити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 12 липня 2018 року (справа №165/813/18) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 80 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 06 квітня 2026 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук