ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 квітня 2026 року	Справа №160/31788/25	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро заяву представника ОСОБА_1 – Піскарьова Артема Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/31788/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), третя особа - КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради", про визнання протиправними дій, скасування наказу та постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 13.04.2026 року надійшла заява представника ОСОБА_1 – Піскарьова Артема Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/31788/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), третя особа - КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради", про визнання протиправними дій, скасування наказу та постанови, зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просить:
стягнути пропорційно задоволених вимог з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ), КНП «Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради», Військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу понесені у справі у розмірі 36 500, 00 гривень.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наступне.
Так, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як передбачено частиною 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (частина 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).
Зважаючи на предмет заяви – ухвалення додаткового рішення з питань про судові витрати, суд прийшов до висновку про розгляд зазначеної заяви без повідомлення учасників справи.
Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Так, за приписами частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 4 вказаної статті, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно частини 6 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), третя особа - КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради", про визнання протиправними дій, скасування наказу та постанови, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено, ухвалено:
визнати протиправним дії співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 (Воловець) під час мобілізації, які полягають у взяті на облік та проведені мобілізаційних дій відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3518 від 03.10.2025 в частині призову та направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією;
визнати протиправною та скасувати Довідку військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець) № 2025-1002-1524-5859-0 від 02.10.2025 про ступінь придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби;
зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі списків особового складу НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Частиною 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом частин 4-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених 09 червня 2017 року Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 640/13685/19.
Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
Судом встановлено, що професійну правничу допомогу позивачу було надано за договором про надання правничої (правової) допомоги № 51/25ЮК від 15.09.2025 року, укладеним між ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2 (адвокат).
Предметом договору є: надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору).
За правову допомогу, передбачену у п.1.2 договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком №1 до цього договору (п.3.1 договору).
До вказаного договору складено акт № 1 від 07.04.2026 року, за яким загальна вартість послуг становить 36500,00 грн. У переліку видів юридичних послуг міститься 22 позиції, зокрема: 14 «складання адвокатського запиту», заява про прискорення розгляду справи, складення уточненої адміністративної позовної заяви, складання відповіді на відзив.
Аналізуючи наданий до суду акт, суд вказує, що подана до суду відповідь на відзив відповідає за змістом та доводам, викладеним у первісному позові, так само як і уточнений позов за своїм змістом та доводами відповідає змісту первісного позову; до первісного позову було додано лише 4 адвокатські запити; заява про прискорення розгляду справи до суду не подавалась.
Розрахунок опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат саме на суму 36500,00 грн., а також підтвердження оплати клієнтом і зарахування на рахунок адвоката Піскарьова А.О. коштів в розмірі 36500,00 грн. не надано.
На підставі викладеного, враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі на суму 36500,00 грн. не підтверджено, заява представника ОСОБА_1 – Піскарьова Артема Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/31788/25 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 132, 134, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/31788/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_2 ), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Воловець), третя особа - КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради", про визнання протиправними дій, скасування наказу та постанови, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков