ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 м.Дніпро 
Справа № 904/5871/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кошлі А.О. (доповідача), суддів Демчини Т.Ю., Кучеренко О.І.,
за участі секретаря судового засідання Рибалка Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 по справі № 904/5871/25 (суддя Бєлік В.Г.)

за позовом Криворізької міської ради, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг 

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг 

про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку у загальному розмірі 908 234,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3843 га за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вулиця Халтуріна, 3/2, з кадастровим номером 1211000000:08:654:0059 за період з 22.09.2020 до 31.12.2024 у розмірі 685 888,07 грн, пеню у розмірі 222 346,42 грн, а також судові витрати у розмірі 10 898,81 грн судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020 щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.
13.11.2025 ТОВ «Промгруп» подало зустрічну позовну заяву, у якій просило визнати недійсним договір про оренду земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020 з кадастровим номером 1211000000:08:654:0059.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» до Криворізької міської ради про визнання недійсним договору про оренду земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020 залишено без розгляду.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач за зустрічним позовом (ТОВ «Промгруп»), будучи належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, не з`явився у судові засідання 09.12.2025 та 06.01.2026, не уповноважив свого представника для участі в судовому засіданні та не подав суду до початку проведення судового засідання заяв та клопотань процесуального характеру з приводу причин його неявки. Суд першої інстанції зазначив, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.
Суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, в якій зазначено, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає, що у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.
Місцевий господарський суд констатував, що ухвала суду від 09.12.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача (позивача за зустрічним позовом) 10.12.2025 о 16:40 год., тобто відповідач (позивач за зустрічним позовом) був повідомлений про час слухання справи належним чином. Жодних клопотань чи заяв на час проведення судового засідання 06.01.2026 від ТОВ «Промгруп» про повідомлення про причини неявки, про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промгруп» подало апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та скасувати ухвалу від 06.01.2026 року по справі № 904/5871/25 про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ТОВ «Промгруп» по справі № 904/5871/25 у порядку ст. 280 ГПК України як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі № 904/5871/25, а справу № 904/5871/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, судові витрати покласти на первісного позивача по справі № 904/5871/25.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала від 06.01.2026 по справі № 904/5871/25 є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на висновках і обставинах, які не відповідають дійсності і спростовуються наявними у матеріалах справи документальними доказами.
Апелянт вказує, що висновок суду першої інстанції про відсутність з боку позивача за зустрічним позовом заяв чи клопотань щодо можливості проведення судових засідань без участі представника позивача не відповідає дійсності. Зокрема, зазначене прямо спростовується змістом заяви від 11.11.2025 ТОВ «Промгруп» про виконання ухвали від 20.10.2025 по справі № 904/5871/25, у якій апелянт зазначив наступне: «Наразі триває повномасштабне вторгнення російської федерації в України, у наслідок чого м. Дніпро і м. Кривий Ріг піддаються систематичним ракетним обстрілам, що створює істотну небезпеку для життя і здоров`я кожної людини, яка переміщується у цих містах і між ними. У зв`язку з цим я, директор ТОВ «Промгруп» Сиченко С.П., не маю можливості взяти особисту участь у підготовчому і інших засіданнях по справі № 904/5871/25». У цій же заяві апелянт просив суд розглянути справу № 904/5871/25 без участі представника ТОВ «Промгруп» за поданими ним до суду документами.
Апелянт стверджує, що заява від 11.11.2025 ТОВ «Промгруп» була отримана Господарським судом Дніпропетровської області 12.11.2025, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення з описом вкладення № 5000000237793 та встановлено в ухвалі від 17.11.2025 по справі № 904/5871/25, згідно якої Господарський суд Дніпропетровської області отримав зустрічну позовну заяву від 11.11.2025 ТОВ «Промгруп» по справі № 904/5871/25, яка є одним із додатків заяви від 11.11.2025 ТОВ «Промгруп».
Апелянт наголошує, що на час постановлення ухвали від 06.01.2026 по справі № 904/5871/25 Господарський суд Дніпропетровської області не мав жодної законної підстави для залишення без розгляду зустрічної позовної заяви від 11.11.2025 ТОВ «Промгруп» по справі № 904/5871/25, в тому числі і з підстав, передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України.
Апелянт також зазначає, що ТОВ «Промгруп» не залишило жодної процесуальної заяви по справі № 904/5871/25 без належної процесуальної відповіді, яка надавалась у встановлені ухвалами від 20.10.2025 та від 26.11.2025 року по справі № 904/5871/25 строки, а отже вжило всіх необхідних процесуальних заходів щодо повного і всебічного розгляду справи № 904/5871/25.
Апелянт вважає, що ухвала від 06.01.2026 по справі № 904/5871/25 про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви є явно незаконною та такою, що перешкоджає подальшому розгляду справи № 904/5871/25, ухвалена без повного і всебічного з`ясування обставин справи № 904/5871/25 і ґрунтується на висновках і обставинах, які не відповідають дійсності і спростовуються документальними доказами, які містять матеріали справи. Апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала прийнята з істотним порушенням норм процесуального права статей 202, 226, 236 ГПК України та є грубим порушенням права на доступ до суду, яке гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та статтею 55 Конституції України.
09.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив Криворізької міської ради на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ТОВ «Промгруп» та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у повному обсязі.
Криворізька міська рада посилається на те, що беручи до уваги факт систематичної неявки у судові засідання представника позивача за зустрічним позовом (ТОВ «Промгруп»), який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, Господарський суд Дніпропетровської області дійшов обґрунтованого висновку про залишення зустрічного позову без розгляду.
Також, позивач звертає увагу на рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», в якому зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Разом з тим, позивач звертає увагу, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.
Криворізька міська рада вказує, що під час воєнного стану суди в Україні активно використовують режим відеоконференції, що дозволяє учасникам справ брати участь у засіданнях дистанційно, економлячи час, кошти, з урахуванням безпекової ситуації на місці для власної безпеки. Місто Дніпро, як і Кривий Ріг перебуває під постійними ударами з боку армії російської федерації, і як наслідок вимагає дотримання правил безпеки. При цьому суди та учасники судового провадження знаходяться в рівних умовах в цей період.
Позивач наголошує, що скаржник не виконав покладені на нього процесуальним законом обов`язки - не забезпечив явки уповноваженого представника в судові засідання з розгляду ініційованої ним справи та не сприяв з`ясуванню всіх обставин справи, що і стало підставою для залишення зустрічної позовної заяви без розгляду. При цьому залишення Господарським судом Дніпропетровської області зустрічної позовної заяви ТОВ «Промгруп» без розгляду не унеможливлює звернення останнього до суду окремо, при цьому не затягуючи розгляд позовної заяви Криворізької міської ради про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Кошля А.О., судді: Демчина Т.Ю., Кучеренко О.І.
Ухвалою від 20.01.2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
27.01.2026 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» на ухвалу від 06.01.2026 року по справі № 904/5871/25. Витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/5871/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 17.02.2026 на 12:00 год.
Представник Криворізької міської ради у призначене судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки не надав, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
09.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ «Промгруп» про розгляд справи без участі представника останнього, за поданими до суду документами. 
Відповідно до положень ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи належне повідомлення учасників провадження про дату, час і місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для розгляду оскаржуваного рішення та з огляду на те, що явка повноважених представників в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія апеляційного суду дійшла висновку про можливість розгляду справи в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені в апеляційному порядку.
Криворізька міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (подано через підсистему «Електронний суд»), у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГРУП» (далі - відповідач) заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3843 га за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Халтуріна, 3/2 з кадастровим номером 1211000000:08:654:0059 за період з 22.09.2020 до 31.12.2024 у розмірі 685 888,07 грн., пеню у розмірі 222 346,42 грн., а також просить стягнути судові витрати, які складаються з 10 898,81 грн. судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 685 888,07 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки №2020455 від 08.09.2020 щодо повної та своєчасної орендної плати. 
13.11.2025 до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, у якій ТОВ «Промгруп» просить визнати недійсним договір про оренду земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020р. з кадастровим номером 1211000000:08:654:0059.
У зустрічні позовній заяві ТОВ «Промгруп» просить визнати недійсним договір про оренду земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020 р. з кадастровим номером 1211000000:08:654:0059.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві за зустрічним позовом протягом семи днів з дня вручення (в електронному кабінеті) ухвали суду усунути недоліки зустрічної позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та у розмірі 3 028,00 грн.
25.11.2025 до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про усунення недоліків.
Позивачем за зустрічним позовом вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 виконано.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним у підготовчому судовому засіданні призначеному на 09.12.2025 о 11:00 год.
Правові підстави та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 про залишення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» до Криворізької міської ради про визнання недійсним договору про оренду земельної ділянки №2020455 від 08.09.2020 без розгляду.
За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних інтересів.
Водночас, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно приписів пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Частиною четвертою статті 202 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Правова позиція щодо застосування пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19, від 18.11.2022 у справі № 905/458/21.
У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 зазначено, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що при вирішенні питання щодо можливості залишення позову без розгляду суд повинен враховувати не лише формальну наявність передбачених пунктом 4 частини першої статті 226 та частиною четвертою статті 202 Господарського процесуального кодексу України умов, а й рівень процесуальної активності сторони та добросовісність реалізації нею процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.
Разом з тим, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 зазначено, що правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 
1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 
2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 
3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
При цьому об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила, що зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.
Об`єднана палата зазначила, що у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було сформовано висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України без встановлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам, зокрема з урахуванням введення воєнного стану в Україні, і, відповідно, визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.
Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 у справі № 911/3092/23 підкреслив, що: судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення з метою захисту прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, що узгоджується із нормою частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; тлумачення частини четвертої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, за яким її приписи застосовуються буквально, не зважаючи на процесуальну єдність стадії розгляду справи по суті та її безперервність, що виражається у послідовному здійсненні процесуальних дій судом, може привести до нерозумного результату, за яким навіть у разі відсутності позивача на оголошенні рішення суду це формально може бути сприйнято як підстава залишення позову без розгляду.
Вирішуючи питання про можливість застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарський процесуальний кодекс України як підстави для залишення позову без розгляду, суд повинен виходити з комплексного, а не формального підходу до оцінки поведінки позивача.
Тобто при застосуванні цих норм суд має враховувати не лише сам факт неявки чи невчинення певних процесуальних дій, а й причини такої поведінки, добросовісність сторони, наявність об`єктивних перешкод, а також загальні засади господарського судочинства, зокрема, принципи змагальності, пропорційності та справедливості.
Зазначені норми, безумовно, визначають процесуальні передумови для застосування такого заходу за умови встановлення в сукупності трьох ключових обставин: належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; його неявки без поважних причин; неподання заяви про розгляд справи за його відсутності. Водночас їх буквальне тлумачення та ізольоване застосування не розкривають повного змісту правового регулювання, оскільки ці положення не можуть застосовуватися відокремлено від загальних засад господарського процесу, спрямованих на досягнення реального, а не формального правосуддя.
У цьому контексті залишення позову без розгляду має розглядатися саме як виняткова процесуальна дія, що не спрямована на покарання сторони за формальну неявку, а покликана забезпечити ефективність та дисципліну судового процесу, запобігаючи зловживанню процесуальними правами.
Ухвалюючи рішення про застосування відповідних норм, суд не повинен обмежуватися формальною констатацією факту неявки позивача, а має надати оцінку його процесуальній поведінці в цілому: чи добросовісно він реалізовував свої процесуальні права, чи виконував покладені на нього обов`язки, чи свідчить його поведінка про реальну зацікавленість у вирішенні спору або, навпаки, про свідому процесуальну пасивність.
Отже, господарський суд може залишити позов без розгляду лише за умови встановлення всіх передбачених законом підстав у їх сукупності та за відсутності ознак належної процесуальної зацікавленості позивача. Формальне дотримання трьох визначених умов без урахування загальної динаміки процесуальної поведінки сторони не може вважатися достатньою підставою для ухвалення рішення про залишення позову без розгляду.
При залишенні зустрічної позовної зави Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Промгруп», як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів, не сприяла вирішенню спору. 
Суд зазначив, що позивач за зустрічним позовом був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, однак не забезпечив явку свого уповноваженого представника в засідання 09.12.2025 та 06.01.2026. При цьому, жодних заяв або клопотань про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною 4 статті 202 та пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, для залишення позову без розгляду.
Колегія апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Промгруп» подано заяву №22 від 11.11.2025 на виконання ухвали від 20.10.2025 (том 1, а.с. 101– 103), у прохальній частині якої, зокрема, заявлено клопотання про розгляд справи №904/5871/25 без участі представника ТОВ «Промгруп» за наявними у справі та поданими до суду документами.
Проте, суд першої інстанції зазначене клопотання не розглянув та не надав йому належної правової оцінки, що свідчить про неврахування поданої заяви під час ухвалення оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду зустрічної позовної заяви за відсутності представника ТОВ «Промгруп» (позивача за зустрічним позовом).
Водночас, матеріали справи свідчать про активну процесуальну участь ТОВ «Промгруп» та заінтересованість останнього ходом розгляду справи, що вбачається з поданих до суду відповідних заяв та клопотань.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що неявка представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп», належним чином повідомленого про розгляд справи, не перешкоджала її розгляду на підставі наявних у ній доказів та наявного клопотання про розгляд справи без участі.
Окрім того, у постанові від 27.02.2020 у справі № 500/184/19 Верховний Суд виснував, що у разі якщо наявних у справі доказів та матеріалів достатньо і неявка позивача, належним чином повідомленого про розгляд справи, не перешкоджає такому її розгляду, суди повинні приймати рішення по суті спору.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 18.12.2019 у справі № 9901/949/18, законодавче формулювання «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
Зі змісту ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025, 18.11.2025, 26.11.2025 та від 09.12.2025 вбачається, що явка повноважених представників сторін у судові засідання обов`язковою не визнавалась, що узгоджується з положеннями процесуального законодавства.
Колегія суддів зауважує, що незважаючи на належність та своєчасність повідомлення позивача за зустрічним позовом про дату, час та місце підготовчих засідань 09.12.2025 та 06.01.2026, враховуючи заявлене клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за зустрічним позовом, рішення суду першої інстанції про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду є передчасним.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.1997 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції та повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним» (рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі «Беллє проти Франції»). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд.
Право на розгляд справи охоплює як право особи на звернення до суду, так і право на розгляд та вирішення її справи компетентним судом, визначеним відповідно до правил підсудності. Реалізація цього права передбачає забезпечення особі реальної та ефективної можливості ініціювати судовий розгляд і отримати судовий захист без невиправданих перешкод чи обмежень.
Доступ до правосуддя становить змістовну характеристику права на судовий захист і полягає у гарантуванні кожному можливості безперешкодного звернення до суду та отримання рішення по суті спору.
Водночас, при застосуванні процесуальних норм суд повинен дотримуватися принципу пропорційності, уникаючи як надмірного формалізму, що може призвести до необґрунтованого обмеження права на доступ до суду, так і надмірної гнучкості, яка здатна нівелювати обов`язковість процесуальних вимог, установлених законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
На підставі наведеного, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, залишення зустрічної позовної заяви з формальних підстав без розгляду унеможливило доступ позивача за зустрічним позовом до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Відтак, місцевий господарський суд, залишивши зустрічний позов без розгляду, формально підійшов до застосування процесуальних норм, не надавши належної оцінки тим обставинам, які мають визначальне значення для прийняття такого рішення. Враховуючи вищевикладене, залишення зустрічного позову без розгляду призведе до порушення права позивача на доступ до правосуддя.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 6 статті 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Положеннями пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та їх неправильне застосування призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду на підставі ст. 280 Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку знайшли своє підтвердження, внаслідок чого апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області – скасуванню, з подальшим направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті, згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 по справі № 904/5871/25 – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГРУП» по справі № 904/5871/25 – скасувати. 
Матеріали справи № 904/5871/25 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 23.02.2026.

Головуючий суддя А.О. Кошля
Суддя Т.Ю. Демчина
Суддя О.І. Кучеренко