Справа №638/5561/25
Провадження № 2/638/1238/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 року  м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Подус Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Двойних А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
встановив:

 
ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд» і просило стягнути з ОСОБА_1  на його користь заборгованість за кредитним договором № 15.05.2023-010000119 від 15.05.2023 у розмірі 7150,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Свої вимоги мотивує тим, що 15.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15.05.2023-010000119 строком на 42 дні. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. На виконання умов договору ОСОБА_1 перераховано кредитні кошти у розмірі 5000 грн. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 7150,00 грн.
Ухвалою суду від 03.04.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Суд дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні правовідносини.
15.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15.05.2023-010000119 строком на 42 дні. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. На виконання умов договору ОСОБА_1 перераховано кредитні кошти у розмірі 5000 грн.
Кредитний договір № 15.05.2023-010000119 від 15.05.2023 відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Н593.
15.05.2023 ОСОБА_1 прийнято пропозицію про укладення кредитного договору, яка підписана електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е593.
15.05.2023 на картковий рахунок ОСОБА_1 вказаний в заявці кредитного договору, перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано довідку розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 15.05.2023-010000119 від 15.05.2023, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 складає 7150,00 грн., з яких 5000,00 грн. – основний борг; 2150,00 грн. – проценти.
Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 15.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15.05.2023-010000119 строком на 42 дні. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. На виконання умов договору ОСОБА_1 перераховано кредитні кошти у розмірі 5000 грн.
Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором № 15.05.2023-010000119 від 15.05.2023, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом.
На виконання умов договору ОСОБА_1 перераховано кредитні кошти у розмірі 5000 грн. 
Заборгованість ОСОБА_1 складає 7150,00 грн., з яких 5000,00 грн. – основний борг; 2150,00 грн. – проценти.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді відсотків матеріали справи не містять.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором та комісії; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодився з умовами з приводу процентної ставки за кредитом; та Товариством доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому з приводу яких відносин були складені договір № 15.05.2023-010000119 від 15.05.2023року та хто ознайомлений з викладеними в них умовами.
Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним № 15.05.2023-010000119 від 15.05.2023 року у розмірі 7150,00 грн., з яких 5000,00 грн. – основний борг; 2150,00 грн. – проценти.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ухвалив :

 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» заборгованість у загальному розмірі 7150 (сім тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя