Справа № 161/20744/25  Провадження №33/802/193/26 	Головуючий у 1 інстанції:Плахтій І. Б. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року         місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
захисника ОСОБА_1 – Плебановича А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Плебановича Андрія Сергійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п?ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 05.10.2025 року о 00:30 годині у місті Луцьку по вулиці Домни Гордіюк, 30, керувала транспортним засобом Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась. Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані, як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.36-37).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Плебанович А.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає, що постанова суду ухвалена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, без вирішення її в точній відповідності з законом. 
Вказує на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається опис наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, адже фабула протоколу не містить посилання на те чи відмовилась ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а посилання лише на порушення пункту ПДР України не є описом обставин та дій, які вчинила ОСОБА_1 .
Окрім цього із наявного в матеріалах відеозапису не підтвердженого рух транспортного засобу марки Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , керування даним авто та приведення його в рух діям ОСОБА_1 . 
Також направлення на огляд, яке міститься в матеріалах справи, є недопустимим доказом, оскільки складено у формі, яка втратила чинність станом на день вчинення правопорушення.
Просить постанову суду від 19.02.2026 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України (а.с.43-51). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи не з`явилася, клопотань про перенесення розгляду справи не подавала. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірительки. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі. 
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473862 від 05.10.2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 від 05.10.2025 року (а.с.4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.10.2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с.6);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.10.2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с.7);
- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області Мельника Т.В. від 05.10.2025 року (а.с.8); 
- відеозаписами події із нагрудної боді-камери поліцейського (а.с.9).
Згідно довідки від 06.10.2025 року, складеної старшим інспектором з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП у Волинській області Поповича Р. вбачається, що відповідно до бази даних ІКС ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, остання отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 26.11.2023 року (категорія В) (а.с.3).
Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість  ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими, немає.
Апеляційним судом встановлено, що поліцейськими дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Працівники поліції при зупинці ОСОБА_1 , пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів діяли цілком у законний спосіб.
Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Плебановича Андрія Сергійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду        Гапончук В.В.