Справа № 627/949/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі 
головуючої Вовк Л. В.
з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,
учасники справи : 
позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представник позивачів , адвокат Коваленко О.В.,
відповідач Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області,
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Краснокутськадержавна нотаріальна контора Харківської області ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно , третя особа , яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області ,

у с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача .
У серпні 2024 року до суду звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно , третя особа , яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області , в якому , з урахуванням уточнених позовних вимог , ОСОБА_1 просить встановити факт , що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою : АДРЕСА_1 ; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого батька ОСОБА_3 та визнати за нею право приватної власності на 4/10 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 3/10 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 . Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/10 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_5 . 

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили , що за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зареєстровано право спільної часткової власності в рівних долях на 3/5 частки , а за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності в рівних долях на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , яка зажиття склала заповіт на сина ОСОБА_3 , який прийняв після смерті матері її спадкове майно , оскільки проживав з матір`ю на час відкриття спадщини , а саме 1/5 частину житлового будинку , однак спадкові права не оформив та право приватної власності на частку спірного житлового будинку не зареєстрував . Таким чином доля ОСОБА_3 , з урахуванням долі ОСОБА_6 , склала 2/5 частини ( або 4/10 частини) . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , якому належала 1/5 частини ( або 2/10 частини ) спірного житлового будинку . На момент смерті з ним проживали мати ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_2 , які фактично прийняли спадщину по 1/10 частині зазначеного будинку. Таким чином з урахуванням успадкованих , але належним чином неоформлених часток на житловий будинок з господарськими будівлями, долі розподілилися між співласниками наступним чином : за ОСОБА_4 - 3/10 частини ( 2/10 особисті + 1/10 ОСОБА_5 ) , ОСОБА_2 - 1/10 частини після ОСОБА_5 ; за ОСОБА_1 - 1/5 частини ; ОСОБА_3 - 2/5 частини ( 1/5 особисті + 1/5 ОСОБА_6 ) . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 та, оскільки на час відкриття спадщини, з нею проживала її дочка ОСОБА_1 , вона успадкувала 3/10 частки після смерті матері . В результаті спадкування після матері , доля ОСОБА_1 склала в житловому будинку 1/2 частини ( 2/10 особисті +3/10 матері =5/10=1/2). Таким чином, на думку позивачів , ОСОБА_2 належить 1/10 частини після ОСОБА_5 , ОСОБА_1 - 1/2 частини (2 /10 власні та 3/10 ОСОБА_4 = 5/10 = 1/2) ; ОСОБА_3 - 2/5 частини (1/5 особиста +1/5 ОСОБА_6 =2/5=4/10) . Крім того , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , який до часу відкриття спадщини проживав з ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину після батька ОСОБА_3 , а саме 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями. Позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав , однак відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає позивачам оформити право на спадщину , тому за захистом свого права вони звертаються до суду. 
Відповідач на позовну заяву відзив не подав.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.10.2024 .

21.10.2024 до суду позивачі , в інтересах якого діє адвокат Коваленко О.В., подали клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22.10.2024 витребувані докази з Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області .

24.10.2024 представник позивачів подала клопотання про долучення доказів. 

31.10.2024 , на виконання ухвали суду від 22.10.2024, надійшли спадкові справи .

14.11.2024 за клопотанням представника позивачів витребувані докази з Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори.

03.12.2024 , на виконання ухвали суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру .

20.01.2025 представником позивачів подано клопотання про допит свідків , про долучення доказів у справі. 

21.01.2025 за клопотанням представника позивачів , витребувані докази з Харківського обласного державного нотаріального архіву .

11.02.2025 на виконання ухвали суду від 21.01.2025, надійшла спадкова справа. 

21.07.2025 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання , справу призначено до розгляду по суті на 12.08.2025 .

19.02.2025 представником позивачів подано клопотання про витребування доказів.

19.02.2025 ухвалою суду , задоволено клопотання , витребувані докази.

11.03.2025 на виконання ухвали суду , надійшла інформація з Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області .

Ухвалою суду від 19.03.2025 закрито підготовче судове засідання , призначена справа до судового розгляду на 16.04.2025.
Представник позивачів у судовому засіданні підтримала позов , просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти позову не заперечує, просить ухвалити рішення на розсуд суду. 
Представник третьої особи до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність, просить ухвалити рішення на розсуд суду . 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено , що згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 17.10.1980 у справі № 2-325/80 та ухвали суду від 10.10.1982 про уточнення рішення суду за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ нерухомого майна , за ОСОБА_4 , дітьми ОСОБА_1 , ОСОБА_5 визнано право спільної часткової власності в рівних долях за кожним на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями , а за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності в рівних долях за кожним на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою : АДРЕСА_1 . ( а.с. 227,т.1)
Згідно довідки КП «Краснокутське БТІ» від 04.09.2024 за №446 , станом на 31.12.2012 , зареєстроване право спільної часткової власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в рівних долях за кожним, на 3/5 частини нерухомого майна , а за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в рівних долях за кожним, на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 17.10.1980 та ухвали суду від 10.10.1982 про уточнення рішення суду. ( а.с. 58, т.1)
Технічним паспортом КП « Краснокутське БТІ» від 04.09.2024 підтверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , існує загальною площею 75,10 кв.м , житловою площею 52,50 кв.м. ( а.с.53-57, т.1)
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі , який був розірваний Краснокутським районним віддлом ЗАГСу 07.07.1981 , актовий запис № 63 , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 07.07.1982 . ( а.с. 23,т.1).
У шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народилися діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 25.09.1962 , та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 30.11.2016 . ( а.с. 20, 25-26,т.1)
ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 23.11.1991 у Краснокутському районному відділі ЗАГСу Харківської області , що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу від 23.11.1991 , актовий запис №102 . ( а.с. 21,т.1)
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.09.2006, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , у віці 86 років, у с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області , актовий запис про смерть № 129. ( а.с. 24,т.1).
Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Вепрецькою Н.В. від 12.08.1987, зареєстрованим в реєстрі № 788 , ОСОБА_6 заповідала все своє майно сину ОСОБА_3 ( а.с. 27-28,т.1).
Після ОСОБА_6 відкрита спадкова справа № 269/1988, за заявою сина ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину від 05.11.1998 . Відмітки про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої , в книгах обліку спадкових справ відсутня , про що свідчить інформація з Харківського обласного державного нотаріального архіву від 16.10.2021. ( а.с. 110-111, 114, т.1)
Згідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.09.2024 за №2925, ОСОБА_6 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 , 1936 року народження. ( а.с. 29,т.1).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 70 років , у м.Харків, відповідний актовий запис № 17645, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 30.11.2016. ( а.с. 98,т.1).
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за заявою дружини ОСОБА_8 , була заведена в Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі , правонаступником якої є Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора , спадкова справа № 364/2007 , про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 25.10.2024 та відповідь про надання інформації Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.11.2024 ( а.с. 116,127, 152-153, т.1.)
Як свідчить довідка начальника дільниці №20 Комінтернівського філіалу КП « ЖИЛКОМСЕРВИС» Баранов Б.І. проживав у був постійно зареєстрований з 16.08.1982 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з дружиною ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 . ( а.с. 161, т.1)
Заповітом , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. від 02.12.2005 , зареєстрований в реєстрі № 2-6773, ОСОБА_3 усе своє майно заповідав дружині ОСОБА_8 . Заповіт не скасовувався та не змінювався. ( а.с. 162, т.1)
Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 08.06.2007 ОСОБА_8 прийняла у спадщину спадкове майно після ОСОБА_3 частини квартири АДРЕСА_3 ; грошові вклади з процентами та усіма видами доплат , компенсацій та сертифікатів , які зберігаються в ТВБВ Ощадбанку №10020/0329; гараж № НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «Велозаводець» по вул.Храмова №3 в м.Харкові. ( а.с. 179,180,181, т.1)
Згідно інформації Валківського відділу ДРАЦСу у Богодухівському районі Харківської області від 05.03.2025 , Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області проведена державна реєстрація смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ( а.с. 200, т.1)
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 75 років, у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , відповідний актовий запис № 126, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 15.10.2015. ( а.с. 99,т.1).
ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_1 , 1962 року народження , невісткою ОСОБА_2 та онукою ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.09.2021 . ( а.с. 30,т.1).
Після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 308/2021. Спадкоємцями за законом є донька ОСОБА_1 та онука ОСОБА_9 , так як її батько , син спадкодавці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер раніше 19.07.1997 . Спадщину вони прийняли фактично , оскільки постійно проживали зі спадкодавцею на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 . ( а.с.107-109,т.1)
Постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області В.Руденко від 18.06.2025, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 , у зв`язку з тим , що відсутні документи на спадкове майно померлої . ( а.с. 244,т.1).
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_7 від 19.07.1997 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, у віці 31 рік , актовий запис № 97. ( а.с. 100, т.1)
Відповідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.09.2021 , ОСОБА_5 до дня смерті був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_2 , дочкою ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_4 та сестрою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . ( а.с. 31, т.1)
Після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 307/2021 . Спадкоємцями за законом є дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та мати ОСОБА_4 , які прийняли спадщину фактично , разом проживаючи з померлим на час смерті . 
Постановою в.о. державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області В.Руденко від 18.06.2025, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 , у зв`язку з тим , що відсутні документи на спадкове майно. ( а.с. 243,т.1).
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності. 
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).
Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та заповіту не залишила. 
ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_4 . Однак , постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 18.06.2025, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно померлої. 
Окрім того, як зазначено в постанові нотаріуса , після померлої заведено спадкову справу № 308/2021 та спадкоємцями за законом після померлої ОСОБА_4 , є її дочка ОСОБА_1 , онука ОСОБА_9 , так як її батько , син спадкодавці , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер раніше 19.07.1997. Спащину спадкоємці прийняли фактично , оскільки постійно проживали зі спадкодавцею на час відкриття спадщини за адресою : АДРЕСА_1 . 
Таким чином , після померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_9 належить 3/15 частки , а ОСОБА_1 2/15 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Отже враховуючи, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцею ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, не заявила про свою відмову від спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково , оскільки позивачка має право на 2/15 частки у спадщині після померлої матері ОСОБА_4 . 
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 , прийняття спадщини та визнання права власності після померлого батька ОСОБА_3  , суд дійшов до наступного.
Судом установлено , що єдиною спадкоємицею після померлого ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_8 , яка проживала зі спадкодавцем до дня його смерті та прийняла спадщину , шляхом подачі заяві до нотаріальної контори, однак свідоцтво про право на спадщину на частину спірного житлового будинку не отримала, а оформила спадщину на інше спадкове майно. За загальним правилом ЦК України , прийняття частини спадщини, вважається , що спадщина прийнята в цілому. Таким чином ОСОБА_8 , як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину в цілому , в тому числі 2/5 частки житлового будинку по АДРЕСА_4 частку , яка належала спадкодавцю особисто та 1/5 частку , яку він фактично успадкував після смерті матері ОСОБА_6 , але юридично не оформив та свідоцтво про право на спадщину не отримав ) . За таких обставин , доводи позивачки ОСОБА_1 про спільне проживання з батьком до дня його смерті , акт депутата від 04.11.2024 та показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд до уваги не приймає, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні , єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 після його смерті була його дружина ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №364/2007, тому суд цю частину позовних вимог залишає без задоволення .
Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності після ОСОБА_5 .
Оскільки спірна спадщина після померлого ОСОБА_5 відкрилася до 01 січня 2004 року, до спірних правовідносин слід застосовувати правила Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.
Часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини).
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на день відкриття спадщини, у даному випадку спадкоємство здійснюється за законом.
Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).
Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; нормативно-правовий акт № 18/5 від 14 червня 1994 року наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, чинної на час виникнення спірних правовідносин було, передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та заповіту не залишив.
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_5 . Однак, постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 18.06.2025, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно померлого. 
Окрім того, як зазначено в постанові нотаріуса після померлого ОСОБА_5 заведено спадкову справу №307/2021 та спадкоємцями за законом після померлого є його дружина ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_9 та мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спащину вони прийняли фактично, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою : АДРЕСА_1 . 
Таким чином , оскільки ОСОБА_5 належить 1/5 частка спірного житлового будинку , то його дружина ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом, має право на спадщину після померлого чоловіка , а саме 1/15 частку житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачі надали достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження позовних вимог і тому за ОСОБА_1 слід визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 на 2/15 частини , а за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 на 1/15 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. 
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2/15 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування ( ім`я ) сторін :
Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_8 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_9 .
Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, що розташована за адресою : вул.Миру , буд.№127, с-ще Краснокутськ Богодухівського району Харківської області , 62002, ЄДРПОУ : 04397359.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області, розташована за адресою : вул.Миру, буд.№138, с-ще Краснокутськ Богодухівського району Харківської області , 62002, ЄДРПОУ : 02893611.

Суддя Л. В. Вовк