Номер провадження 1-кп/754/786/26
Справа№754/5057/26
Вирок 
Іменем України

06 квітня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2026 за №12026105030000131 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду міста Києва 31.03.2026 в порядку ст. 302 КПК України надійшов вказаний обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового ОСОБА_3 у невстановленому під час проведення дізнання місці, у невстановлений під час проведення дізнання час, для власного вживання, без мети збуту, незаконно придбав - 1(один) поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, які містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін, загальною масою 0,155 г, після чого вказану психотропну речовину поклав до своєї правої кишені джинсів, в яку був одягнений та почав зберігати.
Надалі, 09.03.2026 близько о 21 год. 46 хв. за адресою: м. Київ,вул. Пухівська, 7, ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції.
Під час затримання та особистого обшуку у ОСОБА_3 працівниками поліції було виявлено та вилучено (один) поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, які містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін, загальною масою 0,155 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. 
Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за її відсутності, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України, розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Разом з цим, судом встановлено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:
1) письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Оцінивши сукупність зібраних під час дізнання доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведена подія кримінального правопорушення, місце, час, спосіб та наслідки його вчинення, а також форма вини та мотиви вчинення обвинуваченим кримінального проступку.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 , винуватим у вчинені кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Отже, згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком;
- особу винного, матеріальний та сімейний стан, а також те, що він не має судимості, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, працює.
- наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), та відсутність обставин, що його обтяжують.
Крім того під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому судом ураховано:
- прохання ОСОБА_3 , викладене ним в заяві щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, про призначення йому покарання в вигляді штрафу.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає альтернативні види покарання, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Одночасно суд ураховує, що досягнення мети запобігання вчиненню кримінальних правопорушень самим засудженим відбувається шляхом такого впливу покарання на винного, який позбавляє його можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Такого результату може бути досягнуто самим фактом його засудження і тим більше - виконанням покарання, коли засуджена особа поставлена в такі умови, які значною мірою перешкоджають або повністю позбавляють її можливості вчинити нове кримінальне правопорушення.
Отже, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений працює.
З огляду на викладене, ураховуючи індивідуальні особливості вчиненого обвинуваченим діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також відомості, які характеризують обвинуваченого, зокрема, що він вчинив кримінальне правопорушення вперше, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
Таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід не застосовувався.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Ураховуючи викладе, керуючись ст. 368-371, 373-374, 381-382, 392-395, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Речовий доказ в кримінальному провадженні: психотропну речовину - амфетамін масою - 0,155 г, передану на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, згідно квитанції №001790 - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2674 грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуючий:        ОСОБА_1