Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/8702/25 
Провадження №2/552/550/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м у к р а ї н и

17.04.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А., 
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В., 
учасники справи та їхні представники:
позивач – ОСОБА_1 , 
представник позивача – адвокат Христич Оксана Сергіївна,
відповідач – Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради,
представник відповідача – Коросташова Світлана Олександрівна
третя особа – Управління майном комунальної власності міста,
представник третьої особи – Мельниченко Інна Станіславівна,
третя особа – Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради,
третя особа – ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням на правових підставах, 
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням на правових підставах.
В позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 . 
Позивач з дружиною з 18.05.2001 року зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі Договору купівлі – продажу від 18.04.2001 року серії АВР №730461, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О. (договір зареєстровано в реєстрі за 3-716), ОСОБА_2 належить 2/5 частини квартири АДРЕСА_2 .
За цим договором в користування покупця ОСОБА_2 по заяві співвласника переходять: кімната жила 8 площею 13.80 кв.м. В загальному користуванні: кухня 3 площею 7.10 кв.м, коридор 1 площею 13.80 кв.м, ванна 6 площею 2.70 кв.м., туалет 5 площею 1.30 кв.м, кладова 4 площею 1.00 кв.м., жилою площею 13.80 кв.м. 
На підставі Договору дарування від 19.02.2003 року серії ВАЕ №160517, посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської нотаріальної контори Корж Тетяною Володимирівною, ОСОБА_2 належить 12/25 частин квартири АДРЕСА_2 .
По заяві власника відчужується: кімната жила 7 площею 21.00 кв.м. В загальному користуванні: кухня 3 площею 9.30 кв.м., коридор 1 площею 11.10 кв.м., топочна 5 площею 1.10 кв.м., санвузол 6 площею 3.90 кв.м.
Рішенням №87 від 27 березня 2002 року Полтавської міської ради «Про заселення окремих квартир та часткову зміну рішень міськвиконкому від 12.02.02 №35, від 21.04.00 №107, від 30.01.02 №19» вирішено 1-кімнатну квартиру жилою площею 10,2 кв.м. в 3 -кімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_3 надати дружині позивача - ОСОБА_2 на склад сім`ї 3 особи із зняттям з квартирного обліку. 
Відповідно до листа Виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 12.04.2002 року №14-37/25 рішенням міськвиконкому від 27.03.02 №86 кімната жилою площею 10,3 кв.м комунальній квартирі АДРЕСА_4 надана сім`ї ОСОБА_2 складом 3 особи із зняттям з квартирного обліку при місцевих радах. 
Ордер на кімнату жилою площею 10,3 кв.м. відсутній, однак рішення виконавчого комітету міської ради №87 від 27 березня 2002 року підтверджує підстави для використання вказаного житлового приміщення. Позивач та його дружина підтримують належний стан житлового приміщення, здійснюють оплату комунальних послуг та беруть участь у витратах на утримання житла. 
Іншого постійного житла позивач не має, у власності чи користуванні іншими житловими приміщеннями не володіє. 
Таким чином, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає позивач разом із дружиною, включає комунальну житлову кімнату площею 10,6 кв. м. та загальною площею 13,6 кв. м. 
Для реалізації права на приватизацію житлової кімнати житловою площею 10,6 кв.м. та загальною площею 13,6 кв.м у трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 , позивачу необхідно було подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, у тому числі і ті, що підтверджують право користування житловим приміщенням на законних підставах, тому йому було рекомендовано виписатися та прописати у вказаній кімнаті.
Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради листом № 01-12-05.1- 03/15379 від 15.10.2025 року повідомило, що за його зверненням прийнято рішення про відмову у реєстрації місця проживання.
Тому позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право користування (проживання) житловим приміщенням — частиною квартири АДРЕСА_4 , яка складається з кімнати №2 житловою площею — 10,6 кв.м., в загальному користуванні: коридор №1 площею 8,9 кв.м., кухня №3 площею 9,2 кв.м., топочна №4 площею 1,3 кв.м., санвузол №6 площею 4,2 кв.м., вбудована шафа №9 площею 0,4 кв.м. з 18.05.2001 року, що становить 3/25 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 з 18.05.2001 року, з правом подальшої реєстрації. 

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_2 та Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради замість Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб (а.с. 57).

Відповідач Полтавська міська рада надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с. 79-82).
У відзиві посилався на те, що позов до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради пред`явлений безпідставно, оскільки вказаний орган місцевого самоврядування не вчиняв жодних протиправних дій чи бездіяльності у правовідносинах, що становлять предмет спору і відповідно в прохальній частині позову відсутня вимога до відповідача.
Статтею 19 Конституції України визначено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. 
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
У відповідності до вищезазначених норм чинного законодавства Полтавською міською радою було утворено виконавчі органи з якими, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів у позивача виникли правовідносини, а саме: 
реалізація права на приватизацію житлової кімнати (аркуш 4 позовної заяви), визнання права користування житловим приміщенням з 18.05.2001 р. пов`язані з правами і обов`язками Управління майном комунальної власності міста; 
право подальшої реєстрації в житловому приміщенні пов`язано з правами і обов`язками Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради. 
При цьому необхідно враховувати, що вищезазначені виконавчі органи є юридичними особами, внаслідок чого, в силу приписів статей 46, 47 ЦПК України наділені цивільною процесуальною право- та дієздатністю, в тому числі у правовідносинах, що становлять предмет спору.
Посилаючись на вказані обставини, відповідач зазначив, що Полтавська міська рада є неналежним відповідачем.
Тому позивач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради.

Третя особа Управління майном комунальної власності міста надала письмові пояснення щодо позову (а.с. 95-98).
У зазначених поясненнях посилалась на те, що Управління майном комунальної власності міста при розгляді цієї справи покладається на розсуд суду з огляду на наступне.
Згідно з паспортних даних ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_4 . 
Водночас за вказаною адресою зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 14.10.2025 № 2025/015046886. 
Згідно з договором купівлі – продажу від 18.04.2001 ОСОБА_2 належить 2/5 частини квартири АДРЕСА_4 . 
Слід врахувати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за місцем проживання у 2/5 частини квартири АДРЕСА_4 . 
Відповідно до договору дарування від 19.02.2003 ОСОБА_2 має на праві приватної власності 12/25 частин квартири АДРЕСА_4 .
У відповідності до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 27.03.2002 № 87 «Про заселення окремих квартир та часткову зміну рішень міськвиконкому від 12.02.02 № 35, від 21.04.00 № 107, від 30.01.02 № 19» вирішено 1- кімнатну квартиру жилою площею 10,2 кв.м. в 3-кімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_3 надати ОСОБА_2 на склад сім`ї 3 особи із зняттям з квартирного обліку. 
Відповідно до листа Виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 12.04.2002 №14-37/25 рішенням міськвиконкому від 27.03.02 № 86 кімната жилою площею 10,3 кв. м комунальній квартирі АДРЕСА_4 надана сім`ї ОСОБА_2 складом 3 особи із зняттям з квартирного обліку при місцевих радах. 
Разом з тим, ордер на заселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 1-кімнатну квартиру, жилою площею 10,2 кв. м., в 3-кімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_4 , не зберігся.
Визнання за Позивачем права користування частиною квартири АДРЕСА_4 , яка складається з кімнати №2 житловою площею - 10,6 кв.м., дозволить йому у майбутньому зареєструвати своє місце проживання у вказаному житлі, а також приватизувати його у встановленому законом порядку, оскільки рішення суду замінить собою ордер і стане документом, що підтверджує право проживання у квартирі, що належить до комунальної власності.
У разі задоволення позовних вимог, рішення у цій судовій справі стане документом, що закріпить право проживання особи у житловому приміщенні на законних підставах та, фактично, замінить собою ордер на житлове приміщення. 
Тому у вирішенні справи № 552/8702/25 Управління майном комунальної власності міста покладається на розсуд суду.

Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі ОСОБА_2 та Управління майном комунальної власності міста.

Інші клопотання, заяви по суті справи сторони суду не подавали.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Христич О.С. представляти його інтереси а суді.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому посилалась на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просила позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. В задоволенні позовних вимог до Полтавської міської ради просила відмовити.
Представник третьої особи Мельниченко І.С., яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. У письмових поясненнях третя особа звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника.
Третя особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явились звернувшись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. У заявах також зазначили, що ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 . Між нею, як співвласницею квартири АДРЕСА_6 , а саме: 2/5 частини (на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2001 року, серії АВР № 730461) та 12/25 частини (на підставі договору дарування від 19.02.2003 року, серії ВАЕ № 160517), у будинку АДРЕСА_7 , спір відсутній та ніколи не існував. Нею була надана письмова згода на реєстрацію її чоловіка - ОСОБА_1 , а також копії правовстановлюючих документів, що підтверджують її статус співвласниці квартири. Донька позивача та третьої особи ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має інше місце реєстрації, що підтверджується відповідною довідкою про місце реєстрації, тому її права не порушуються.
Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.
Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 02 серпня 1986 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 02 серпня 1986 року Полтавським міським палацом одружень (а.с. 8).
Згідно з договором купівлі – продажу від 18.04.2001 серії АВР №730461, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О. (договір зареєстровано в реєстрі за 3-716), ОСОБА_2 належить 2/5 частини квартири АДРЕСА_4 , яка складається з : коридор 1 площею 13.80 кв.м, кімната жила 2 площею 10.50 кв.м., кухня 3 площею 7.10 кв.м, кладова 4 площею 1.00 кв.м, туалет 5 площею 1.30 кв.м, ванна 6 площею 2.70 кв.м., кімната жила 7 площею 20.40 кв.м., кімната жила 8 площею 13.80 кв.м. 
За цим договором в користування покупця ОСОБА_2 по заяві співвласника переходять: кімната жила площею 13.80 кв.м. В загальному користуванні: кухня 3 площею 7.10 кв.м, коридор 1 площею 13.80 кв.м, ванна 6 площею 2.70 кв.м., туалет 5 площею 1.30 кв.м, кладова 4 площею 1.00 кв.м., жилою площею 13.80 кв.м.
З наведеного вбачається, що зазначені 2/5 частини квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 придбано під час перебування у шлюбі з позивачем – ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб і сім`ю, який регулював сімейні правовідносини на час укладення вказаного договору купівлі-продажу, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. 
На час розгляду справи доказів які б спростовували презумпцію перебування у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2/5 частини квартири АДРЕСА_4 , придбаних на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2001 серії АВР №730461, сторони до матеріалів справи не надали.

З 18 травня 2001 року місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору дарування від 19.02.2003 року серії ВАЕ №160517, посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської нотаріальної контори Корж Тетяною Володимирівною, ОСОБА_2 отримала у власність 12/25 частин квартири АДРЕСА_4 , яка складається з: коридора 1 площею 11.10 кв. м., жилої кімнати 2 площею 10.50 кв. м., кухні 3 площею 9.30 кв. м., топочної 5 площею 1.10 кв. м., санвузла 6 площею 3.90 кв. м., жилої кімнати 7 площею 21.00 кв. м., жилої кімнати 8 площею 13.80 кв. м. 
За заявою власника за вказаним договором відчужується: кімната жила 7 площею 21.00 кв.м. В загальному користуванні: кухня 3 площею 9.30 кв.м., коридор 1 площею 11.10 кв.м., топочна 5 площею 1.10 кв.м., санвузол 6 площею 3.90 кв.м.
Також встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 27.03.2002 № 87 «Про заселення окремих квартир та часткову зміну рішень міськвиконкому від 12.02.02 № 35, від 21.04.00 № 107, від 30.01.02 № 19» вирішено 1- кімнатну квартиру жилою площею 10,2 кв.м. в 3-кімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_3 надати ОСОБА_2 на склад сім`ї три особи із зняттям з квартирного обліку. 
Відповідно до листа Виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 12.04.2002 №14-37/25 рішенням міськвиконкому від 27.03.02 № 86 кімната жилою площею 10,3 кв. м комунальній квартирі АДРЕСА_4 надана сім`ї ОСОБА_2 складом 3 особи із зняттям з квартирного обліку при місцевих радах.
Таким чином ОСОБА_1 як член сім`ї ОСОБА_2 набув право користування 1- кімнатною квартирою жилою площею 10,2 кв.м. в 3-кімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_3 з 27 березня 2002 року, а не з 18 травня 2001 року, що він просить суд визнати в його позовній заяві.
Тобто підстави для визнання за ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням -кімнатою №2 житловою площею - 10,6 кв.м. у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 18.05.2001 року відсутні. 
Відповідно до ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. 
Місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з реєстрації знято 14 жовтня 2025 року.
При цьому посилання представника позивача на те, що позивач з квартири не виселявся, а йому було рекомендовано знятися з реєстрації за адресою квартири та зареєструватися у спірній кімнаті, суд відхиляє, оскільки зазначене не відповідає приписам ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», згідно якої декларуванню підлягає місце проживання особи.
Якщо позивач проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , підстави для зняття з реєстрації за цією адресою та для реєстрації в одній окремій кімнаті цієї квартири відсутні.
Судом вставлено, що ордер на право вселення до цієї кімнати позивачу або членам його сім`ї не видавався, але відповідачем або іншими особами, які беруть участь у справі, ячи іншими його право користування цим житлом не опорються та не ставиться під сумнів.
Доказів на спростування тієї обставини, що позивач на правових підставах користується наведеним житлом, відповідачем суду не надано.
Судом також встановлено, що позивачем позовні вимоги пред`явлено до неналежних відповідачів.
Як вбачається з долучених до справи доказів, з вимогами про визнання права користування житловим приміщенням позивач звернувся з метою подальшої його приватизації. 
У зв`язку з цим належними відповідачами за його позовними вимогами мав бути уповноважений орган з питань приватизації, а саме Управління майном комунальної власності міста, та особа, яка також має право користування цим житлом, та на права якої може вплинути акт приватизації, а саме ОСОБА_2 . 
На підставі викладеного, враховуючи, що позивач безпідставно просить суд визнати за ним право користування житловим приміщенням за період, коли йому у встановленому законом порядку право користування цим житлом ще не було надано, з реєстрації за адресою спірної квартири позивач знявся, а крім того, позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням на правових підставах – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
відповідач – Полтавська міська рада, адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 36, код ЄДРПОУ 24388285,
третя особа – Управління майном комунальної власності міста, адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 36, код ЄДРПОУ 13967034;
третя особа – Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 36, код ЄДРПОУ 13967034,
третя особа – ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 20.04.2026.

Головуючий        О.А.Самсонова