Справа № 357/3327/26
Провадження № 2-а/357/243/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Бебешко М. М. ,
при секретарі - Примак А. М.,
розглянувши за правилами письмового провадження в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження в праві керування транспортним засобом під час мобілізації,- 
В С Т А Н О В И В:
02 березня 2026 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження в праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
В обґрунтування позову зазначили, що громадянин України ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідачу, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення направлено повістку № 785082 щодо необхідності явки 27.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних (трек-номер поштового відправлення № 0600298287142). Однак, 27.10.2024 Відповідач за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився та не повідомив про причини неявки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУПАП. З метою притягнення відповідача до адміністративної відповідальності позивач надіслав звернення № E 302340 від 29.11.2024 до Білоцерківського районного управління поліції ГУНІ України в Київській області про необхідність доставляння Відповідача, який вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Листом 13.01.2026 № 6017-2026 від Білоцерківським РУП ГУНП України в Київській області було повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_3 про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставляння відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до наданих відомостей територіальним сервісним центром МВС № 3242 у Відповідача наявне право на керування транспортними засобами від 14.09.023 серії BXI № 952042.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення було надіслано вимогу про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом № К/110 від 14.01.2026, якою Відповідача викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 для виконання обов`язків, передбачених ч.ч.1, 3 ст.22 вказаного Закону, та повідомлено, що наслідком невиконання такої вимоги на підставі ст.283-2 КАС України буде звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду з позовом про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Вказану вимогу було направлено на адресу місця проживання Відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів: АДРЕСА_1 (трек-номер поштового відправлення №091070016589). Як вбачається з поштового повідомлення про результати вручення рекомендованого поштового відправлення № 091070016589 та відомостей з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтернет отриманих за допомогою функції відстеження поштового відправлення за його трек-номером, вказане поштове відправлення не було вручене одержувачу та повернулося до відправника з відміткою «за закінченням терміну зберігання», проставленою 28.01.2026. За таких обставин, направлена на ім`я Відповідача за зареєстрованим місцем його проживання вимога N? К/110 від 14.01.2026 про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом, вважається врученою 28.01.2026.
Однак, Відповідач добровільно протягом 10 календарних днів з дня вручення йому вимоги не виконав зазначеного у ній обов`язку (обов`язків).
Враховуючи вищевикладене, з метою спонукання Відповідача до виконання військового обов`язку, ІНФОРМАЦІЯ_3 звертається до суду з позовною заявою з приводу тимчасового обмеження Відповідача у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.
Ухвалою суду від 03 березня 2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач – ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження в справі 13.03.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
24 березня 2026 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача – адвоката Тарасюка Андрія Васильовича з проханням відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що суд також відмовляє у задоволенні вимог щодо тимчасового обмеження особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, якщо: 1) встановлення такого обмеження позбавляє особу основного законного джерела засобів для існування; 2) особа використовує транспортний засіб у зв?язку з інвалідністю чи перебуванням на її утриманні особи з інвалідністю І, ІІ групи, встановленої в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.
Враховуючи викладені вище норми вважаю, що суд повинен відмовити у задоволенні позовних вимог, в зв`язку з наступним. Розпорядженням Київської обласної військової адміністрації №1744 від 19 грудня 2025 року «Про визначення підприємств, установ і організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» визначено ТОВ «Транспортна компанія «Автосоюз» критично важливим товариством.
В зв`язку з чим 26 лютого 2026 року директор ТОВ «Транспортна компанія Автосоюз» звернувся до Позивача з проханням про бронювання працівника ОСОБА_1 , який працює на вказаному підприємстві з 20 лютого 2026 року на посаді водія автотранспортних засобів.
Відповідно електронного військово-облікового документу який сформований 14 березня 2026 року в застосунку «Резерв+» військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , має тип відстрочку бронювання до 19 грудня 2026 року, ВЛК пройшов 05 березня 2026 року, дані уточнив вчасно. За таких обставин вважає, ОСОБА_1 виконанні під час мобілізації обов`язки, передбачені частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконані обов`язки зазначені у вимозі. Також просили суд врахувати, що вимога про виконання обов`язку надсилалася іншій людині ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , що підтверджується змістом самої вимоги, описом вкладення, копією конверта доданий до позовної заяви. Крім того, однією з підстав для відмови у задоволенні вимоги щодо тимчасового обмеження особи в праві керування транспортним засобом під час встановлення такого обмеження позбавляє особу мобілізації, є обставина коли основного законного джерела засобів для існування;
Єдиним джерелом для існування Відповідача та його сім`ї є робота на посаді водія в ТОВ «Транспортна компанія «Автосоюз». Таким чином відсутні підстави для задоволення позовних вимог, позов заявлено безпідставно та є необґрунтованим. 
Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не зверталися, відповідач у встановленні судом строки подав відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , 30.03.1989 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
17 жовтня 2024 року повісткою № 785082 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . викликався до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ) на 27.10.2024 о 11:00 для уточнення даних.
На підтвердження направлення повістки позивачем надано опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 0600298287142.
Згідно повідомлення Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснити адміністративне затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 не надалось можливим, у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 було заявлено вимогу про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом № К/110 ОСОБА_2 . Викликано ОСОБА_2 відповідно до статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та з метою виконання громадянами України обов`язків, передбачених ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на 09 год 00 хв 19 січня 2026 року.
На підтвердження направлення вимоги ІНФОРМАЦІЯ_3 надано опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення, копію конверту, де одержувачем вказаний ОСОБА_2 . 
Згідно Рапорту начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_3 протягом встановленого 10-денного строку з дня вручення вимого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не зявився та згідно з інформацією Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є порушником правил військового обліку. 
Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру № 3242 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 має посвідчення водія НОМЕР_1 ТСЦ 3242 від 14.09.2023. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно частини 1 статті 1 вищевказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Положеннями ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», (зі змінами) введено правовий режим воєнного стану на території України, який триває і на даний час.
У відповідності до до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено загальну мобілізацію.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням статті 1 даного Закону, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частинами 1-2 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Приписами статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У відповідності до абзаців 2 та 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно абзацу 8 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 283-2 КАС України в разі невиконання громадянином України у строки, встановлені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду із позовною заявою про застосування судом тимчасового обмеження такої особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Відповідно до ч. 2 ст. 283-2 КАС України позов подається до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня виникнення підстав, що дають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки право на пред`явлення позовних вимог відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі. 
Згідно ч. 7 ст. 283-2 КАС України суд розглядає позов у письмовому провадженні протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі, а за ініціативою суду чи клопотанням сторони - з проведенням судового засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Згідно ч. 8 ст. 283-2 КАС України суд відмовляє у задоволенні заявлених позивачем вимог у разі, якщо позивач не доведе існування обставин та вжиття заходів, передбачених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: 1) невиконання особою під час мобілізації обов`язків, передбачених частиною третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 2) неможливість здійснити адміністративне затримання та доставити таку особу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами та підрозділами, що входять до системи поліції; 3) вручення такій особі вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом відповідно; 4) невиконання такою особою зазначеного у вимозі обов`язку (обов`язків).
Згідно ч. 9 ст. 283-2 КАС України суд також відмовляє у задоволенні вимоги щодо тимчасового обмеження особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, якщо: 1) встановлення такого обмеження позбавляє особу основного законного джерела засобів для існування; 2) особа використовує транспортний засіб у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на її утриманні особи з інвалідністю I, II групи, встановленої в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.
Суд, дослідивши докази надані позивачем, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 всупереч п. 3 ч. 8 ст. 283-2 КАС не надано належних доказів вручення ОСОБА_1 вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, оскільки в вимозі про виконання обов`язку військовозобов`язаним, копії конверту та опису вкладення до поштового відправлення одержувачем вказаний ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .
Крім того, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог вказав, що єдиним джерелом існування відповідача та його сім`ї є робота на посаді водія в ТОВ «Транспортна компанія «Автосоюз», що підтверджується Наказом (розпорядженням) про прийом на роботу № Р-7 від 19.02.2026, згідно якого ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 20 лютого 2026 року в ТОВ «ТК «Автосоюз» структурний підрозділ – колона автомобільна, посада – водій автотранспортних засобів категорії «Д», робота основна
Відповідно до частини другої статті 74 КАС обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідач підтвердив належними доказами наявність підстав для відмови в задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_4 про тимчасове обмеження в праві керування транспортним засобом під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 9 ст. 283-2 КАС України. 
Враховуючи те, що суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 3328,00 грн залишити за ним.
На підставі ч. 2 ст. 19, ст. 65 Конституції України, ст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 283-2, 293 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження в праві керування транспортним засобом під час мобілізації відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та/або обов`язки, якій рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй рішення суду.
Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_7 . Місце знаходження: АДРЕСА_2 . Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_3 . 

Суддя	М. М. Бебешко