ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

10 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/2429/25	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, встановлену пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що перебував на військовій службі у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 з 30 вересня 2021 року по 14 липня 2023 року.
27 серпня 2025 року він звернувся до військової частини НОМЕР_1 із письмовою заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у збільшеному до 100 000 (ста тисяч) гривень розмірі пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях за період з 28.05.2023 по 23.06.2023.
Відповіддю від 15 вересня 2025 року №1/1314 відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що нарахування та виплата належних видів грошового забезпечення здійснювалась відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, наказу №7/40 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства Оборони України від 21.01.2022 №28/1210, рішення Міністерства оборони України від 21.01.2022 №248/1210, наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 №44/мм «Про внесення Змін до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260», постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43, наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 №44/мм, наказу Міністерства оборони України від 01.02.2023 №248/1210, від 28.04.2023 №117/мм, від 25.03.2023 №95/мм та відповідно до наданих розпоряджень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.
Позивач не погоджується з відмовою військової частини НОМЕР_1 та стверджує, що у період з 28.05.2023 по 23.06.2023 приймав безпосередньою участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а тому має право на виплату додаткової грошової винагороди, встановленої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі 100 000 гривень пропорційно часу участі.
Ухвалою Луганського кружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення, подав з цього приводу відзив, у якому зазначив, що у спірний період позивач не приймав безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а тому не має права на виплату такої додаткової грошової винагороди. Відомості та документи про участь позивача у період з 28.05.2023 по 23.06.2023 в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), відсутні.
Також відповідач зазначив, що позивач в період з 09.05.2023 по 11.07.2023 перебував у відрядженні на навчанні за кордоном через військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_1 з метою отримання фахової підготовки.
На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В свою чергу позивач скористався правом на подачу відповіді на відзив, в якій заперечує зазначені обставини та вказав, що у цей період він не був за кордоном на навчанні, а проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебував на її фінансовому та речовому забезпеченні. Разом з тим, для виконання бойових (службових) завдань позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_3 , яка безпосередньо виконувала завдання у районі ведення бойових дій.
У зв`язку з цим відповідні документи щодо його безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони могли оформлюватися та зберігатися в інших військових частинах.
Ухвалами суду від 20.03.2026: 
витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 із зазначенням дат, напрямку перетину та пунктів пропуску; 
витребувано від військової частини НОМЕР_3 :
- накази щодо прикомандирування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) у військову частину НОМЕР_3 в період з 28.05.2023 по 23.06.2023;
- всі наявні документи, які підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023, а саме: бойові накази, бойові розпорядження, журнали бойових дій, бойові донесення, рапорти командирів підрозділів, інші документи, що підтверджують виконання бойових (спеціальних) завдань, якщо наявні, та докази направлення їх відповідачу;
- витяги з наказів (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_3 від 09.05.2023 № 135; від 24.05.2023 № 150; від 10.07.2023 № 198, від 21.07.2023 № 209, які стали підставою для видачі ОСОБА_1 довідки від 05.02.2026 №2069/26/1-42 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;
витребувано від військової частини НОМЕР_1 :
- письмові пояснення щодо аргументів ОСОБА_1 , викладених у відповіді на відзив;
- докази щодо прикомандирування ОСОБА_1 у період з 28.05.2023 по 23.06.2023 до військової частини НОМЕР_3 ;
- інші докази (окрім наданих наказів), наявні у військової частини НОМЕР_1 , що підтверджують перебування позивача на навчанні за кордоном у спірний період.
Відповідач надав суду письмові пояснення, в яких серед іншого вказав, що аргументи щодо перебування на навчанні за кордоном ОСОБА_1 викладені у відзиві на позовну заяву зроблені на підставі витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2023 №129 та від 11.07.2023 №192. Накази командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2023 №129 та від 11.07.2023 №192 видавалися на підставі рапорту командира підрозділу, в якому проходив військову службу позивач, про клопотання щодо направлення ОСОБА_1 на навчання за кордон. Копію надає до суду. Розпорядження від 08.05.2023 №1314/12/4/203 в архівних документах відсутнє. Додатково надав до суду, наявне у військової частини НОМЕР_1 , посвідчення про відрядження ОСОБА_1 , в якому вказана інформація про відрядження позивача до військової частини НОМЕР_3 в період з 09.05.2023 по 10.07.2023. У військовій частині НОМЕР_1 будь-які інші документи стосовно підтвердження перебування позивача на навчанні за кордоном чи щодо безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії відсутні. 
Державна прикордонна служби України повідомила суд, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі – База даних), що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за №1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 в Базі даних не виявлено.
Військовою частиною НОМЕР_3 до суду надіслано витяги з наказів (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_3 від 09.05.2023 № 135; від 24.05.2023 № 150; від 10.07.2023 № 198, від 21.07.2023 № 209.
Ухвалою суду від 01.04.2026 повторно витребувано від військової частини НОМЕР_3 :
-всі наявні документи, які підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023, а саме: бойові накази, бойові розпорядження, журнали бойових дій, бойові донесення, рапорти командирів підрозділів, інші документи, що підтверджують виконання бойових (спеціальних) завдань;
- письмову інформацію чи були направленні документи, що підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023, військовій частині НОМЕР_1 ;
- у разі відсутності документів, що підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023, - письмові пояснення, які саме обов`язки з несення військової служби та завдання були покладені на військовослужбовця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) у вказаний період.
На виконання вказаної ухвали суду Військовою частиною НОМЕР_3 до суду надіслано письмові пояснення, в яких вказала, що в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 ОСОБА_1 у складі 2 самохідної батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 залучався до виконання наступних бойових (спеціальних) завдань: з 28.05.2023 по 02.06.2023 - знаходився на бойовому чергуванні; з 03.06.2023 по 19.06.2023 - виконував бойові завдання по вогневому ураженню противника; з 20.06.2023 по 21.06.2023 - знаходився на бойовому чергуванні; з 22.06.2023 по 23.06.2023 - виконував бойові завдання по вогневому ураженню противника. 
Також встановлено, що інформація про факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023 до військовій частини НОМЕР_1 не надавалась.
Окрім того, військова частина НОМЕР_3 надала суду витяг з журналу бойових дій 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 .
Ухвалами суду від 10.04.2026 поновлено провадження у справі та продовжено відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .
Згідно витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.01.2021 №281 та від 14.07.2023 №195 позивач у період з 30 вересня 2021 року по 14 липня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
14.07.2023 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку із продовженням військової служби в іншій військовій частині.
В матеріалах справи наявні витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.05.2023 №129 та від 11.07.2023 №192, згідно яких позивач у період з 09.05.2023 по 10.07.2023 вибув у відрядження на навчання за кордон. Прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження 11.07.2023.
При цьому згідно відповіді Державної прикордонної служби України №19.5.1/22250-26-Вих від 25.03.2026 за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі – База даних), що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за №1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 в Базі даних не виявлено.
Натомість, із зібраних по справі доказів судом встановлено, що у період з 09.05.2023 по 10.07.2023 позивач перебував у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 .
Вказані обставини підтверджуються витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 09.05.2023 № 135 та від 10.07.2023 № 198.
Крім того, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 24.05.2023 № 150 солдат ОСОБА_1 , майстр — номера обслуги 6 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прибув до складу сил та засобів оперативнотактичного угруповання “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань. Підстава: БР ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " № 126т/РВіА від 26.05.2023, розпорядження командира частини НОМЕР_5 №1314/12/4/203/дск від 08.05.2023 року.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 10.07.2023 №198 солдат ОСОБА_1 , майстр-номера обслуги 2 самохідної артилерійської гармати 2 самохідного артилерійського взводу 6 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань.
Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.02.2026, виданою військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_1 дійсно в період з 24.05.2023 по 10.07.2023, з 21.07.2023 по 11.08.2023. з 17.08.2023 по 20.08.2023, з 21.08.2023 по 28.08.2023, з 24.09.2023 по 09.11.2023, з 11.11.2023 по 04.03.2024, з 15.03.2024 по 25.06.2025, з 07.07.2025 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Пологівському районі, Запорізької області; Покровському районі, Донецької області; Бахмутському районі, Донецької області; Волноваському районі, Донецької області; Синельниківському районі, Дніпропетровської області. Підстава: Витяги з наказів (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_3 від 09.05.2023 № 135; від 24.05.2023 № 150; від 10.07.2023 № 198; від 21.07.2023 № 209; від 11.08.2023 № 231; від 17.08.2023 №237; від 20.08.2023 № 240; від 21.08.2023 № 241; від 28.08.2023 № 249; від 24.09.2023 № 277; від 09.11.2023 № 326; від 11.11.2023 № 328; від 04.03.2024 № 66; від 15.03/2024 № 78; від 25.06.2025 №181; від 07.07.2025 № 193.
Також згідно письмових пояснень військової частини НОМЕР_3 та витягу з журналу бойових дій 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 ОСОБА_1 у складі 2 самохідної батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 залучався до виконання наступних бойових (спеціальних) завдань: з 28.05.2023 по 02.06.2023 - знаходився на бойовому чергуванні; з 03.06.2023 по 19.06.2023 - виконував бойові завдання по вогневому ураженню противника; з 20.06.2023 по 21.06.2023 - знаходився на бойовому чергуванні; з 22.06.2023 по 23.06.2023 - виконував бойові завдання по вогневому ураженню противника. 
При цьому, військовою частиною НОМЕР_3 інформація про факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023 до військовій частини НОМЕР_1 не надавалась.
Також судом встановлено, що позивачу була виплачена додаткова винагорода із розрахунку 30 000,00 грн за період з 01.05.2023 по 08.05.2023 (8 днів) у розмірі 7 741,94 грн; в червні 2023 року додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ №168, позивачу взагалі не виплачувалась. 
Вказані обставини підтверджуються довідками військової частини НОМЕР_1 від 11 березня 2026 року № 1/596 та про нарахування та утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 09/2022 - 08/2023.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII (далі - Закон №1934) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторка нності.
Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
Згідно частини першої статті 5 Закону №1934 особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).
До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII).
За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України [...].
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.
Відповідно до п.2,3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції чинній на час виникнених між сторонами правовідносин) (далі - Постанова №168) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. […]
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 730) (далі - Положення № 671), Міністерство оборони України (далі за текстом - Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.
Міноборони є уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі державної авіації.
Відповідно до пункту 8 Положення № 671 Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.
Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.
Накази Міноборони, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форми власності і громадянами.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
До 01.02.2023 Порядок №260 не містив в собі норм щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.20238 №44, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року, затверджено Зміни до Порядку №260.
Вказаними змінами Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
За приписами пунктів 2-5 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
5. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Пунктами 8, 9 Порядку №168 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Отже, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що збільшена до 100 тисяч гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю на підставі відповідного наказу командира військової частини, а документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, є: бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу.
Крім того, Верховний Суд у чисельних постановах виснував, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути навіть довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець (постанова від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23).
Як вже було встановлено судом, позивач у спірний період перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 , де був залучений до складу сил та засобів оперативнотактичного угруповання “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань (довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.02.2026, видана військовою частиною НОМЕР_3 ). 
Витягом з журналу бойових дій 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 підтверджено, що в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 ОСОБА_1 у складі 2 самохідної батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 залучався до виконання наступних бойових (спеціальних) завдань: з 28.05.2023 по 02.06.2023 - знаходився на бойовому чергуванні; з 03.06.2023 по 19.06.2023 - виконував бойові завдання по вогневому ураженню противника; з 20.06.2023 по 21.06.2023 - знаходився на бойовому чергуванні; з 22.06.2023 по 23.06.2023 - виконував бойові завдання по вогневому ураженню противника.
За таких обставин суд дійшов висновку, що зібраними по справі доказами у повній мірі підтверджено безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 28.05.2023 по 23.06.2023.
Як наслідок, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань за вказаний період.
Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується ненаправлення військовою частиною НОМЕР_3 визначених документів відповідачу, то недотримання військовими частинами вимог стосовно обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів чи наявність окремих недоліків документів, складених уповноваженими особами, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця (постанова Верховного Суду від 28 червня 2024 року у справі № 200/619/23), як і не свідчить про відсутність в останнього права на таку винагороду (пункт 48 постанови Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі № 560/3159/23 та пункт 81 постанови Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/334/23).
Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, то суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, вимог щодо відшкодування інших судових витрат позивачем не заявлено.
Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, встановлену пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 28.05.2023 по 23.06.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	Н.М. Басова