УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 369/7040/24
провадження № 61-4983ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
встановив:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача 
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова 
від 06 лютого 2026 року задоволено клопотання представника відповідача 
про повернення до стадії підготовчого засідання.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду 
м. Харкова від 06 лютого 2026 року повернуто заявнику.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню окремо 
від рішення суду відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України.
14 квітня 2026 року заявник ОСОБА_1 надіслала через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду касаційну скаргу на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року у вказаній справі.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_3 
в частині оскарження протокольної ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2026 року необхідно відмовити з таких підстав.
За приписами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Системне тлумачення частини другої статті 17 та пункту 1 частини першої 
статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що протокольна ухвала Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2026 року не була предметом перегляду по суті апеляційним судом, оскільки суд апеляційної інстанції постановив ухвалу 
з процесуальних питань, а тому ухвала суду першої інстанції, яку просить скасувати заявник, не підлягає касаційному оскарженню відповідно 
до частини першої статті 389 ЦПК України.
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження протокольної ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2026 року слід відмовити.
Стосовно оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 24 березня 
2026 року колегія суддів дійшла такого висновку.
Касаційна скарга ОСОБА_1 у зазначеній частині мотивована 
тим, що апеляційним судом проігноровано, що нормами процесуального права 
не передбачено повернення розгляду справи зі стадії її розгляду по суті до стадії підготовчого провадження.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
У частині першій статті 353 ЦПК України передбачений перелік ухвал суду першої інстанції, які можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
У цьому переліку відсутня ухвала суду першої інстанції про повернення до стадії підготовчого провадження.
Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, 
що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються 
до апеляційної скарги на рішення суду.
Згідно пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга 
не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суд апеляційної інстанції встановивши, що ухвала суду першої інстанції 
про задоволення клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду.
Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного суду 
від 24 березня 2026 року також слід відмовити, оскільки скарга в цій частині 
є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування 
чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду 
не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення 
не впливають.
Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою 
статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
 ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко