Справа № 369/12611/25
Провадження № 2-а/369/101/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026          м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді     Мартиненко В. С.,
за участі секретаря судового засідання  Алілуйко Н.О.,
представників позивача    Гриценка Б.М., Старченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гриценко Борис Миколайович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , в якому просила: 
визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5167479 від 07.07.2025 року про застосування до ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн; стягнути судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в сумі 484,48 грн, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646. 
В обґрунтування вимог заяви позивач посилалася на те, що вона не вчинювала адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Постанова є протиправною та необґрунтованою, оскільки винесена без належних і допустимих доказів, що відповідали б вимогам статей 73–76 КАС України. У постанові зазначено: «До постанови додається відео з нагрудної камери — АППТЮП БК 470177». Однак, із відео не зрозуміло чи є технічні характеристики порушення видимими на відео (факт несправності лівого покажчика повороту — це технічне питання, яке вимагає перевірки, а не лише візуального спостереження). У разі відсутності технічної експертизи чи чітких фото/відео — порушено принцип допустимості доказів. В Постанові неналежним чином сформульований склад правопорушення, а саме зазначено: 1. «…покажчики повороту були встановлені червоного кольору, що не відповідає вимогам експлуатації ТЗ…», проте: не зазначено, який саме елемент не відповідає — лампа, лінза, сам корпус; не вказано, яким способом проводився огляд (без технічного приладу це лише припущення); незрозуміло, чи йдеться про факт несправності, чи про порушення кольору — формулювання не відповідає критеріям чіткості. Зазначено посилання на порушення п.п.31.1., 31.4.3 а п. 31 ПДР. Однак згідно цього пункту порушенням є коли кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу (п. 31.4.3.а.). Тобто законодавець визначає обов`язковість порушення конструкції ТЗ. Національні норми визначають, що згідно з ДСТУ 3649:2010, покажчики повороту “найчастіше” повинні бути жовтими, але винятки допускаються імпортним авто із червоними лінзами, згідно з ЄЕК ООН R48/02, (допускається червоний колір задніх покажчиків). Україна ратифікувала Женевську конвенцію та застосовує ЄЕК ООН правило R48/02, яке дозволяє червоний колір покажчика повороту іззаду для авто, що зареєстровані в країнах-учасницях. ТЗ було зареєстровано Територіальним сервісним центром № 3245( далі ТСЦ) 30.09.2021, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ серія СТІ № 172877. Державна реєстрація можлива тільки за наявності сертифіката відповідності. Згідно з «Порядком сертифікації та подальшої реєстрації ТЗ», який регулює діяльність ТСЦ МВС, перша державна реєстрація транспортного засобу, включно з ввезеними з-за кордону, здійснюється лише після отримання сертифіката відповідності або відповідного висновку. Тобто, на момент реєстрації ТСЦ перевіряє технічну нормативність машини (включно зі світлотехнікою) і формально підтверджує її відповідність стандартам. Під час реєстрації експерт перевіряє саме конструкцію й технічний стан авто. Згідно з Правилами реєстрації ТЗ (постанова №1388, п.3 та 8) ТСЦ перевіряє відповідність конструкції та технічного стану транспортного засобу вимогам національних стандартів, ПДР і нормативів. Реєстраційна картка містить інформацію про те, що конструкція і складові машини відповідають технічним вимогам, що дозволяє вважати її відповідною саме при реєстрації. Таким чино із постанови не зрозуміло яким чином було встановлено порушення заводської конструкції ТЗ Постанова ВС від 20.04.2023 у справі № 757/754/23 визнає порушенням відсутність точного опису обставин правопорушення. Також викликає сумнів у точності часу порушення / технічна похибка. Фіксація порушення: 21:00:36, час винесення постанови: 21:02:51 — менше ніж 2,5 хвилини між фіксацією та повним оформленням справи. Це надзвичайно короткий проміжок, що викликає сумнів у повноцінному: роз`ясненні прав; оцінці доказів; складанні процесуального документа. Частина 1 ст. 121 КУпАП стосується експлуатації технічно несправних ТЗ або таких, які не відповідають ПДР. Згідно з п. 31.4.4 ПДР кольорові покажчики повороту мають бути жовтогарячого кольору, однак у деяких моделях імпортних авто допустимі червоні в задній частині (наприклад, для DODGE DART, випущених у США). Якщо авто має заводське виконання, не змінене власником, притягнення до відповідальності — неправомірне, що підтверджується висновками ДСЦ МВС і численною судовою практикою. Перед притягненням особи до адміністративної відповідальності слід з`ясувати: чи є склад адміністративного правопорушення у діях цієї особи. Для цього необхідно встановити наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна і об`єктивна сторони. Об`єктивна сторона – полягає у встановленні наступних взаємопов`язаних складових: місце і час скоєння правопорушення, діяння (дія або бездіяльність) та причино-наслідковий характер між діянням і наслідками. Порушення вимог ПДР є дією. Однак, позивач вказаної дії не вчиняв. У справі відсутні будь-які докази вказаного факту. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення виражається у ставленні особи до скоєного правопорушення, що має вираження в умислі або в необережності. Так, ст. 10 КУпАП встановлює, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Стаття 11 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Жодним чином не було встановлено: чи є умисел або необережність в діях позивача; які наявні шкідливі наслідки діяння (яких по факту і не було); в чому полягало бажання позивача або легковажне ставлення до вчиненого правопорушення. Оскільки відсутня дія (обов`язковий елемент об`єктивної сторони адміністративного правопорушення), яка є необхідною умовою для вчинення адміністративного правопорушення, відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, тому відсутній і склад адміністративного правопорушення.
Відповідач надав відзив на позов, в якому проти вимог позовної заяви заперечив, посилаючись на те, що позивачем було вчинене адміністративне правопорушення, що підтверджується належними та допустимими доказами. У відзиві зазначено, що факт правопорушення зафіксоване на службову боді-камеру НК №470177, відео з якого додається до відзиву. Інспектором не було порушено порядок розгляду справи. Після ввезення імпортного авто в Україну, який має покажчик повороту червоного кольору, позивач мала самостійно усунути таку невідповідність стандартам та замінити такий покажчик повороту на покажчик автожовтого кольору. Різницю між кольорами такого покажчика можна відрізнити візуально. Посилання позивача на норми міжнародного права не спростовує факт порушення, адже вказані норми передбачають можливість для країн-учасниць самим визначати стандарти, які діятимуть на їх території. Наявність сертифікату відповідності, який був наданий позивачем під час першої реєстрації автомобіля, не спростовує факт невідповідності покажчиків повороту на час фіксування правопорушення.
Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив про безпідставність доводів, наведених відповідачем.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області адміністративний позов прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги заяв по суті та визнали обставини щодо керування позивачем транспортним засобом з покажчиками повороту червоного кольору. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що 07.07.2025 о 21:02 год інспектором 1 взводу 1 роти 2 батальйону полк 2 Управління патрульної поліції в місті Києві капралом поліції Романенком Русланом Фуадовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5167479. З оскаржуваної постанови слідує, що позивач 07.07.2025 о 21:00:36 в м. Києві, пр. Миколи Бажана, 1Е, керуючи транспортним засобом Dodge Dart номерний знак НОМЕР_1 , який не відповідав вимогам ДСТУ 3649:2010 (п. 6.1.5, а саме задні покажчики повороту були встановлені червоного кольору, що не відповідає вимогам експлуатації ТЗ, чим порушив п.п. 31.1, 31.4.3.а п. 31.1. ПДР України – технічний стан ТЗ та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. До постанови додається відео БК470177. Факт керування позивачем вказаним транспортним засобом з покажчиком повороту червоного кольору позивачем не оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.п. а п 31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Пунктом 31.1 ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1. Так, покажчики повороту передній, бічний та задній обов`язково для всіх категорій та на всіх автомобілях мають бути автожовтого кольору.
З наведених норм права слідує, що керування транспортним засобом з покажчиком повороту червоного кольору заборонено та тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Згідно зі ст. 31 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.
Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.
Посилання позивача на те, що автомобіль пройшов відповідну сертифікацію та був визнаний таким, що відповідає вимогам та стандартам України не спростовує висновків суду, адже до предмету доказування в цій справі не входить наявність підстав для видачі сертифікату відповідності вказаного транспортного засобу. 
Посилання позивача на те , що в постанові не вказано, який саме елемент не відповідає вимогам стандарту — лампа, лінза, сам корпус; не вказано, яким способом проводився огляд (без технічного приладу це лише припущення); незрозуміло, чи йдеться про факт несправності, чи про порушення кольору не спростовує висновків суду, адже в постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом, який не відповідав вимогам ДСТУ 3649:2010 (п. 6.1.5, а саме задні покажчики повороту були встановлені червоного кольору, що не відповідає вимогам експлуатації ТЗ, що є достатнім для встановлення наявності порушення - зовнішні світлові прилади, зокрема, колір, не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Довід позивача щодо відсутності технічної експертизи спростовується тим, що відповідно до пунктів 1 розділу 5 Наказу Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» від 26.11.2012 №710 фари, передні та задні габаритні ліхтарі, бічні габаритні ліхтарі, контурні вогні та денні ходові вогні, стоп-сигнали, покажчики повороту та аварійний сигнал, передні протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі, ліхтарі заднього ходу, ліхтарі освітлення заднього номерного знака, світловідбивачі, видимі (світловідбивні) позначки та маркувальні таблички, сигнальні індикатори, обов`язкові для приладів зовнішнього освітлення перевіряються візуально, а за необхідності перевіркою функціонування шляхом вмикання та з використанням відповідного обладнання.
Посилання позивача на норми міжнародного права спростовуються тим, що пунктом 5.15 правил ЄЕК ООН R48-03 встановлено технічні вимоги щодо кольору світла випромінюваного фарами, а саме: покажчик повороту автожовтий.
Також суд відхиляє доводи позивача щодо порушення інспектором порядку розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже сама лише тривалість такого розладу, зазначена в постанові, за відсутності посилання на конкретні порушення прав позивача, не можуть бути підставою для скасування такої постанови.
Посилання позивача на відсутність складу адміністративного правопорушення суд відхиляє, адже ч. 1 ст. 121 КУпАП є бланкетною та має застосовуватися разом з іншими нормами права, зокрема, п.п. а п. 31.4.3 ПДР України.
Водночас ч. 2 ст. 122 КУпАП також передбачено, що зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. А отже, цією нормою права передбачене суворіше покарання, ніж ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 121 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.  Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі, частиною першою статті 121 КУпАП.
Посилання позивача про те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення не підтверджується матеріалами справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. (абз. 1, 2 ч.2, ч. 6 ст. 77 КАС України).
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в зв`язку з чим судом встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність залишити постанову інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону полк 2 Управління патрульної поліції в місті Києві капрала поліції Романенка Руслана Фуадовича без змін, а позовну заяву без задоволення.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). 
Керуючись ст.ст. 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 271, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гриценко Борис Миколайович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.
Постанову інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону полк 2 Управління патрульної поліції в місті Києві капрала поліції Романенка Руслана Фуадовича ЕНА № 5167479 від ЕНА № 5167479 залишити без змін. 
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя    Мартиненко В.С.