ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року	справа № 380/21732/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.06.2023 по 06.06.2025 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 25 000,00 грн. на місяць;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) з 01.06.2023 по 06.06.2025 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 25 000,00 грн. на місяць із врахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 – з 11.09.2015 по 30.07.2025. У період з 27.09.2018 по 06.06.2025 позивач обіймав посаду старшого інструктора відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки загальновійськових та танкових підрозділів навчального центру підготовки підрозділів Військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що 27.09.2025 на адресу В/Ч НОМЕР_1 було скеровано адвокатський запит про надання інформації щодо: виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), передбаченої абзацами п`ятим, шостим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 01.06.2023 по 30.07.2025. Вказує, що 18.10.2025 від В/Ч НОМЕР_1 на адвокатський запит надійшла відповідь № 10068 від 02.10.2025 із додатками, з яких вбачається що інструкторська додаткова винагорода виплачувалася позивачу лише частково у січні, березні - грудні 2024 року та липні 2025 року. У 2023 році та з січня по липень 2025 року така винагорода не виплачувалася. Вважає, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено з 01.06.2023 по 06.06.2025 додаткову грошову винагороду, передбачу постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач 19.11.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що виплата позивачу додаткової винагороди, як інструкторсько-викладацькому складу у розмірі від 15000 до 30000 гривень, проводилася пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць, що підтверджується довідками про нарахування грошового забезпечення за 2023, 2024, 2025 роки.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 11.09.2015 р. по 30.07.2025. 
У період з 27.09.2018 по 06.06.2025 позивач обіймав посаду старшого інструктора відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки загальновійськових та танкових підрозділів навчального центру підготовки підрозділів Військової частини НОМЕР_1 /
У відповідь на адвокатський запит представника позивача відповідач надав довідки про нарахування та отримання грошового забезпечення позивача, з яких випливає, що інструкторська додаткова винагорода виплачувалася позивачу у січні, березні - грудні 2024 року та липні 2025 року. У 2023 році та з січня по липень 2025 року така винагорода не виплачувалася. 
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), передбаченої абзацами п`ятим, шостим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 неправомірною, позивач звернувся із вказаним позовом.
Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).
Із змісту ч.ч.2-4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Спір між сторонами виник у зв`язку із невиплатою позивачу додаткової винагороди, передбаченої для військовослужбовців, які перебувають на посадах інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах на підставі Постанови КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.06.2023 по 14.07.2024.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», п.1 якої (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
09.08.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 836 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, яка набрала чинності з дня її опублікування (11.08.2023) та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023.
Так, Постанову № 168 доповнено п.1-1, відповідно до якого установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), затвердженого керівниками відповідних міністерств та державних органів. Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням заінтересованих центральних органів виконавчої влади та державних органів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023р. № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», яка набрала чинності з дня її опублікування (20.09.2023) та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023, абз.6 п.1-1 Постанови № 168 викладено в такій редакції: Розмір додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) встановлюється згідно з додатком, а Постанову № 168 доповнено додатком такого змісту: Розміри додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах). При цьому, у зазначеному додатку до Постанови № 168 розміри додаткової винагороди визначені залежно від категорії посад, зокрема, 30000 грн. - особи, які обіймають посади інструкторсько-викладацького складу (тимчасово виконують обов`язки за посадами) навчальних підрозділів (навчальний взвод, навчальна рота (батарея), відділ, відділення, навчальний курс, школа); особи, які обіймають посади начальників (заступників) або керівників (заступників) циклових комісій (груп підготовки).
Наказом Міністра оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 № 177/39233, затверджено Зміни до Порядку № 260, та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «ХХХV. Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу під час воєнного стану (особливого періоду)».
На період дії воєнного стану військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в розмірах від 15000 до 30000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).
Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України. Перелік навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних підрозділів), а також посад керівного та інструкторсько-викладацького складу (далі - Перелік) затверджується Міністром оборони України.
Виплата додаткової винагороди здійснюється керівному та інструкторсько-викладацькому складу, який залучається (залучався) до проведення підготовки у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) (далі - навчальні військові частини):
з дня початку проведення підготовки у навчальних військових частинах до дня її завершення, незалежно від кількості проведених занять керівним та інструкторсько-викладацьким складом за час здійснення підготовки персоналу;
з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, за якою встановлена виплата додаткової винагороди. У разі допущення військовослужбовця до тимчасового виконання обов`язків за посадою, визначеною у Переліку, яка передбачає виплату додаткової винагороди в менших або більших розмірах, виплата такої винагороди здійснюється в розмірі, встановленому за посадою, що тимчасово виконується;
з дня початку виконання завдань, пов`язаних з підготовкою та навчанням особового складу (підрозділів), військовослужбовцям, направленим у службові відрядження для виконання цих завдань, до дня закінчення їх виконання, у розмірах, встановлених Переліком.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказу командира військової частини, командирам військових частин - на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Підтвердження проведення підготовки у навчальних військових частинах здійснюється на підставі таких документів: розпорядження на здійснення підготовки; наказу командира навчальної військової частини про організацію проведення підготовки; розкладу занять; журналу обліку бойової підготовки; плану-конспекту проведення занять; відомості визначення індивідуальної оцінки та обліку результатів виконання вправ стрільб (водіння); оціночної відомості виконання нормативів з предметів навчання.
Із аналізу наведених правових норм слідує, що право на таку винагороду мають військовослужбовці, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) та які залучається (залучався) до проведення підготовки у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах).
При цьому підтвердженням проведення підготовки у навчальних військових частинах слугують розпорядження на здійснення підготовки; накази командира навчальної військової частини про організацію проведення підготовки; розклади занять; журнали обліку бойової підготовки; плани-конспекти проведення занять; відомості визначення індивідуальної оцінки та обліку результатів виконання вправ стрільб (водіння); оціночної відомості виконання нормативів з предметів навчання.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач в період з 15.04.2024 по 22.04.2024 виконував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2024 № 453-АД, виданий на підставі розпорядження Генерального штабу Збройних Сил Украйни від 01.04.2024 № 3945, телеграми Командувача підготовки - заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил Украйни від 01.04.2024 №116/7/10407 дск з метою забезпечення заходів з відновлення боєздатності НОМЕР_4 окремої механізованої бригади в польових умовах, за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2024 №662-АД. 
В період з 13.06.2024 по 15.06.2024, з 17.06.2024 по 22.06.2024, з 24.06.2024 по 26.06.2024 позивач виконував накази командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2024 № 746-АД та від 12.06.2024 № 772-АД, видані на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09 травня 2024 року № 6944, від 13 травня 2024 року №71186 та плану відновлення боєздатності військової частини НОМЕР_5 затвердженого командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України від 29 травня 2024 року щодо проведення підготовки окремих штурмових груп та штурмових загонів військової частини НОМЕР_5 , за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки, що підтверджено довідкою про нараховане і виплачене позивачу грошове забезпечення за 2024 рік. 
В період з 27.06.2024 по 29.06.2024, 01.07.2024 по 06.07.2024, з 08.07.2024 по 13.07.2024, з 15.07.2024 по 18.07.2024 Позивач виконував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2024 № 834-АД «Про організацію та забезпечення підготовки військової частини НОМЕР_5 в польових умовах» виданий на підставі рішення начальника Генерального штабу Збройних сил України від 15 червня 2014 року №1976\дск з метою проведення заходів підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_5 , за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки ( наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2024 №1042-АД.
В період з 12.08.2024 по 12.08.2024, з 14.08.2024 по 14.08.2024, з 19.08.2024 по 24.08.2024, позивач виконував накази командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2024 № 1067-АД «Про організацію та проведення занять з особовим складом військової частини НОМЕР_6 », виданий на підставі телеграми ТВО Начальника штабу - заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31 липня 2024 року №501/24868 з метою організації та проведення занять з особовим складом військової частини НОМЕР_6 та від 17.08.2024 №1141-АД «Про організацію і проведення індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_7 в польових умовах», виданий на підставі окремого доручення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 09 серпня 2024 року №138568, з метою проведення індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_7 в польових умовах, за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 №-1254. 
В період з 26.08.2024 по 30.08.2024 позивач виконував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2024 № 1180-АД «Про організацію та забезпечення заходів бойового злагодження військової частини НОМЕР_7 в польових умовах» виданий на підставі окремого доручення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 09 серпня 2024 року №138568, з метою організації та забезпечення заходів бойового злагодження військової частини НОМЕР_7 в польових умовах, за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 №-1254. 
В період з 31.08.2024 по 07.09.2024 позивач виконував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 №1216-АД «Про організацію та забезпечення заходів бойового злагодження 1 та НОМЕР_8 механізованого батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади в польових умовах» виданий на підставі розпорядження Командувача сухопутних військ ЗСУ від 21 серпня 2024 року №116/7/19257 дск, за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки ( наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2024 №1438-АД (Додаток 7). 
Також, в період з 09.09.2024 по 14.09.2024 позивач виконував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2024 року №1279-АД, виданий на підставі розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 07 вересня 2024 року №8180/С/дск. з метою організації та забезпечення підготовки 1 та НОМЕР_8 механізованого батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади до ведення штурмових дій в урбанізованій місцевості в польових умовах, за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки ( наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2024 №1438-АД. 
В період з 16.09.2024 по 21.09.2024, з 23.09.2024 по 28.09.2024 позивач виконував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2024 №1327- АД, виданий на підставі розпорядження Командувача сухопутних військ ЗСУ від 14 вересня 2024 року №116/7/1052 дск. з метою організації та забезпечення бойового злагодження 1 та НОМЕР_8 механізованого батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади до ведення штурмових дій в урбанізованій місцевості в польових умовах, за що отримав додаткову винагороду пропорційно часу здійсненої підготовки (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2024 №1238-АД. 
Крім цього, за період з 07.12.2023 по 09.12.2023 позивачем була отримана додаткова винагорода відповідно до наказу командира військової частин НОМЕР_1 від 05.02.2024 №145-АД та за період з 07.10.2024 по 13.10.2024 позивачем була отримана додаткова винагорода відповідно до наказу командира військової частин НОМЕР_1 від 05.11.2024 №1626-АД.
Також судом встановлено, що позивач в період з 01.06.2023 по 31.12.2023, в лютому 2024 року та з 01.01.2025 по 31.06.2025 жодних занять з особовим складом не проводив, до жодного з виду підготовок особового складу не залучався, а тому до наказів про виплату додаткової винагороди не включався. 
Суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту здійснення ним інструкторсько-викладацької діяльності у період з 01.06.2023 по 07.12.2023 та з 10.12.2023 по 31.12.2023, в лютому 2024 року та з 01.01.2025 по 31.06.2025: розклади занять; журнали обліку підготовки; плани-конспекти проведення занять; відомості визначення індивідуальної оцінки та обліку результатів виконання вправ стрільб (водіння); оціночної відомості виконання нормативів з предметів навчання.
Також, суд враховує, що матеріалами справи підтверджується виплата позивачу вказаної винагороди у січні 2024 року, березні-грудні 2024 року та в червні 2024 року у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не порушено права позивача щодо отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 15 000 по 30 000 гривень на місяць, як військовослужбовцю, який обіймав посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) та здійснював підготовку та навчання персоналу за період 2023 року, лютого 2024 року та з 01.01.2025 по 31.06.2025.
Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.
У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан