Справа 350/1945/25
Номер провадження 1-кп/350/106/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Рожнятів Рожнятівського району Івано-Франківської області, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2025 року за № 12025096220000103,

в с т а н о в и в:

10 грудня 2025 року близько 09 год 00 хв, в приміщенні житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 між рідними братами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з побутового приводу. В ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень брату ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, на грунті виниклих особистих неприязнених відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу схопив потерпілого руками за шию та штовхнув, в результаті чого той впав на підлогу. Далі, коли потерпілий намагався піднятися, ОСОБА_4 знову штовхнув його руками на підлогу, внаслідок чого він вдарився спиною до підлоги та головою до кута кухонної стінки. Коли потерпілий ОСОБА_5 намагався втекти, ОСОБА_4 схопив його руками за його руки та стискав і викручував їх.
В результаті вказаних вище протиправних дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи Калуського райвідділення Івано-Франківського обласного бюро СМЕ № 164 від 11-19 грудня 2025 року, потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правої руки, садна в ділянці лівої ріки, садна в ділянці грудної клітки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема суду пояснив, що під час конфлікту який виник між ним та його братом ОСОБА_6 зранку 10 грудня 2025 року він схопив його руками за шию та штовхнув, під час того, як ОСОБА_6 намагався піднятися із підлоги він знову руками штовхнув його до підлоги, а коли ОСОБА_6 намагався втекти від нього, то він схопив його руками за його руки та стискав і викручував їх. На теперішній час вони з братом помирилися. Про скоєне жалкує і обіцяє що більше таких проступків не допустить.
Потерпілий ОСОБА_5 не оспорюючи всі фактичні обставини кримінального провадження суду повідомив, що дійсно 10 грудня 2025 року під час конфлікту з братом ОСОБА_4 останній спричив йому тілесні ушкодження. Вони з братом помирилися, претензій матеріального та морального характеру до нього не має. 
Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил статтей 349, 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченого.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до статті 50 Кримінального Кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені злочину і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вчинене обвинуваченим правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком.
Суд приймає до уваги те, що обвинувачений характеризується задовільно, визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на профілактичних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
До обставин, що пом`якшують покарання для обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення щодо рідного брата, який є особою з інвалідністю.
Враховуючи викладене, а також характер і ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують його особу, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу. Таке покарання буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.
Керуючись статями 349, 368-371, 374, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:     ОСОБА_1