КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року м. Київ № 320/27534/24
Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» (далі – позивачв / ТОВ «Голден Газ») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач / контролюючий, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому, просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.02.2024 №00106330702 на загальну суму 6 226 593,00 грн (в т.ч. збільшення суми податкового зобов?язання на 4981 274,00 грн та штрафні (фінансові) санкції 1 245 319,00 грн) (платіж: податок на додану вартість) (форма «Р»);
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.2024 №00105610702 (дата зазначена у відповідності до написання у податковому повідомленні-рішенні) на загальну суму 6 829 597,00 грн. (в т.ч. збільшення суми грошового зобов`язання на 5 693 786,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 1 135 811,00 грн) (форма «Р»);
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.02.2024 №00105880702 на загальну суму штрафної санкції 180 690,00 грн («форма ПН»);
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.05.2024 №00401760702 на загальну суму штрафної санкції 52 250,00 грн («форма ПН»).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність висновків Акта перевірки, на підставі яких контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення, оскільки вважає, що останні прийняті без дослідження поданих ТОВ «Голден Газ» пояснень та документів, які підтверджують дійсність та реальність господарських операцій між ТОВ «Голден Газ» та ТОВ «Альянс Газ», а відповідно й відсутності будь-яких порушень зі сторони Товариства. Окрім того, наголошено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають формі та змісту, визначених положеннями статті 58 Податкового кодексу України. 
Позивач вважає безпідставними посилання податкового органу на наявність кримінального провадження щодо посадових осіб ТОВ «Альянс Газ», оскільки наведене не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. За посиланням позивача, відповідачем не прийнято до уваги наявні первинні документи, що підтверджують проведені господарські операції та фінансові розрахунки за отриманий скраплений газ. Реальність здійснення господарських операцій за договорами поставки скрапленого газу підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, акцизними накладними, сертифікатами відповідності, актами звірок взаємних розрахунків, виписками з банку по рахунку №631. Таким чином, вважає, що заниження доходу та податкових зобов`язань з ПДВ у Товариства відсутнє.
Разом з тим, позивач посилається на те, що при розрахунку штрафних санкцій через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкової накладної, та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податковим органом було помилково обраховано штрафну санкцію за кілька періодів по 3 400 грн., натомість максимально можлива санкція згідно з абзацом 2 пункту 73 підрозділу 2 розділу XX 1 700 грн.
Позивачем зауважено, що ним з чітким дотриманням усіх законодавчих норм щодо дати виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів / послуг виписано, сформовано та зареєстровано усі необхідні податкові накладні. Зазначене підтверджується первинними бухгалтерськими документами та регістрами синтетичного обліку – оборотно – сальдовими відомостями по рах. 311 «Рахунки в банках», рах. 361 «Розрахунки з покупцями», рах. 37 «Розрахунки з різними дебіторами», рах. 301 «Готівка в національній валюті». 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у задоволенні заяви представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції у справі №320/27534/24 – відмовлено.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 у задоволенні заяви представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (вх. від 26.06.2024) у справі №320/27534/24– відмовлено. 
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про правомірність висновків Акта перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а доводи позивача, викладені в позовній заяві, є такими, що не спростовують суті порушень, визначених контролюючим органом у ході проведеного контрольно – перевірочного заходу, оскільки до перевірки не було надано товарно-транспортні накладні за 2019 – 2020 роки, сертифікати відповідності, паспорт якості заводу виробника, журнал обліку та витрат палива та інші первинні документи, на підставі яких здійснювалося отримання товару на загальну суму 26 428 651,93 грн. за період з 01.08.2017 по 30.04.2020. Окрім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень по ТОВ «Альянс Газ» наявне кримінальне провадження від 26.03.2020 №12020100000000296 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 Кримінального кодексу України. 
За посиланням відповідача, відповідно до інформаційних ресурсів господарські операції між ТОВ «Ресурс Сервіс» по ланцюгу постачання від ТОВ «Альянс Газ» (код 41163942), ТОВ «Діннер Вайс» (код 42185130), ТОВ «Оранж Ел Пі Джі» (код 41160377), ТОВ «»Тазтрейд Інвест» (код 42211338), ТОВ «Газ Постачання» (код 41046125), ТОВ «Трін Форесес (код 42163942), ТОВ «Марбелс (код 42595350), ТОВ «Катма Груп» (код 41775494), ТОВ «Біп Ойл» (код 42121229), ТОВ «Полтава-Логістика» (код 41821917) не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів і транспортних засобів.
У поданій до суду відповіді на відзиві позивачем зауважено, що відповідач як у відзиві на позовну заяву, так і в Акті перевірки від 14.12.2023 та у рішенні ДПС України від 13.05.2024 не посилається на жодні конкретні фактичні дані (документи) щодо порушень у заповненні первинних бухгалтерських документів, що стало підставою для висновка про неможливість прийняття таких документів, як доказів реальності проведення господарських операцій. Водночас зазначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
На переконання позивача, наведені відповідачем аргументи щодо нереальності господарських операцій з ТОВ «Альянс Газ», не ґрунтуються на доказах та не можуть свідчити про нереальність господарських операцій чи їх фактичну відсутність, а також про заниження Товариством доходу за період з 01.01.2017 року по 30.09.2023 року на суму 26 178 212 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 111 140 грн., за 2019 рік на суму 1 675 183 грн, за 2020 рік на суму в розмірі 6 391 889 гривень, оскільки реальність господарських операцій з реалізації пального доводиться не лише документами щодо їх купівлі, а й документами щодо реалізації скрапленого газу. Разом з тим, зазначено, що у податкових контролюючих органів не має повноважень здійснювати розгляд матеріалів кримінального провадження, надавати їм правову оцінку і встановлювати наявність чи відсутність в діях будь-якої особи складу будь-якого кримінального правопорушення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у задоволенні заяви представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (вх. від 25.07.2024) у справі №320/27534/24 – відмовлено.
Протокольною ухвалою суду від 09.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У своїх письмових поясненнях відповідачем зазначено про відсутність в матеріалах справи будь – якого документального підтвердження місця поставок обумовленого договором товару, місця відпуску скрапленого газу, місця зливання скрапленого газу з транспортних засобів в силу відсутності у наданих первинних документах, а зокрема товарно – транспортних накладних конкретних місць поставки товару, у яких ймовірними місцями поставок є «загальна назва населеного пункту» без жодної конкретизації місця здійснення такої поставки. Наголошено, що у матеріалах справи та зокрема до перевірки позивачем не надано журнал обліку та витрат палива ТОВ «Голден Газ». Водночас, матеріалами справи не підтверджується факт страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків перевезення небезпечних вантажів.
Позивач у своїй письмових поясненнях зазначив про наявність неточностей та суперечностей в Акті перевірки, оспорюваних податкових повідомленнях-рішеннях та розрахунках штрафних санкцій, що, на його думку, підтверджує той факт, що відповідач свавільно, на підставі документів, які не відповідають вимогам наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1205 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платника податків», містять неточності, суттєві розбіжності з іншими документами відповідача.
Також позивач вказав, що відповідачем під час розгляду справи не було надано пояснень з приводу відсутності дати одного з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не надано розрахунок всіх оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не надано інформацію про актуальний стан кримінального провадження внесеному 26.03.2020 до ЄРДР за №12020100000000296, яке було покладено в основу визнання ТОВ «Альянс Газ» ризиковим та було підставою заперечення господарських операцій між ТОВ «Голден Газ» та ТОВ «Альянс Газ» та не вказано жодного первинного фінансового документу, який складений (заповнений) з порушеннями, які свідчать про нереальність господарських операцій ТОВ «Голден Газ».
У судовому засіданні 20.11.2024, враховуючи надходження клопотань про розгляд справи без участі сторін, протокольною ухвалою судом було постановлено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.02.2011 (запис за номером: 10661020000007923), зареєстроване як платник податку на додану вартість (Свідоцтво №100348302 від 17.08.2011). Основним напрямком діяльності Товариства є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).
На підставі направлень від 17.11.2023 №21053/26-15-07-02-03, №21052/26-15-07-02-03, №20979/26-15-07-03-01-19, №21017/26-15-24-02-05, від 22.11.2023 №21480/26-15-07-07-03, від 22.11.2023 №21479/26-15-07-07-03, наказу від 30.10.2023 №5341-п Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Голден Газ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2023, валютного – за період з 01.01.2017 по 30.09.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 та іншого законодавства за відповідний період.
Перевірка проводилася з 17.11.2023 по 30.11.2023. Термін перевірки продовжувався з 01.12.2023 по 07.12.2023 згідно з наказом від 28.11.2023 №5954-п. 
За наслідками проведеної перевірки документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Голден Газ», контролюючим органом складено Акт від 14.12.2023 №83104/26-15-07-02-03-03/37502070, відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ «Голден Газ»:
- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 П(с)БО №11 «Зобов`язання», пункту 5 П(с)БО №15 «Дохід», підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, пункту 7, пункту 19 П(С)БО 16, встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 5 693 786 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 494 204 грн, за 2018 рік на суму 507 509 грн, за 2019 рік на суму 3 541 532 грн, за 2020 рік на суму 1 150 540 грн;
- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Кодексу, ТОВ «Голден Газ» занижено податкові зобов`язання (рядок 9 декларації) на загальну суму 4 981 274 грн, в тому числі: за січень 2017 року - 11 099 грн; за лютий 2017 року - 8 693 грн; за березнь 2017 року - 29 198 грн; за квітень 2017 року - 15 912 грн; за травень 2017 року - 1 982 грн; за червень 2017 року - 16 090 грн; за липень 2017 року - 26 681 грн; за серпень 2017 року - 61 165 грн; за вересень 2017 року - 18741 грн; за жовтень 2017 року - 72 528 грн; за листопад 2017 року - 84 199 грн; за грудень 2017 року - 28 768 грн; за січень 2018 року - 40 199 грн; за лютий 2018 року - 22 685 грн; за березнь 2018 року - 41 834 грн; за квітень 2018 року - 31 328 грн; за травень 2018 року - 38 658 грн; за червень 2018 року - 15 333 грн; за липень 2018 року - 17 242 грн; за серпень 2018 року - 13 244 грн; за вересень 2018 року ??13 414 грн; за жовтень 2018 року - 11 630 грн; за грудень 2018 року - 16 140 грн, за травень 2019 року - 484 502 грн, за червень 2019 року - 504 797 грн, за липень 2019 року ??463 819 грн, за серпень 2019 року - 440 266 грн, за вересень 2019 року - 273 128 грн, за жовтень 2019 року - 325 971 грн, за листопад 2019 року - 409 037 грн, за грудень 2019 року - 377 677 грн, за січень 2020 року - 334 069 грн, за лютий 2020 року - 321 252 грн, за березень 2020 року - 311 098 грн, за квітень 2020 року - 98 895 грн;
- пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201 Кодексу, пункту 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267, не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за січень 2017 року; за лютий 2017 року; за березнь 2017 року; за квітень 2017 року; за травень 2017 року; за червень 2017 року; за липень 2017 року; за серпень 2017 року; за вересень 2017 року; за жовтень 2017 року; за листопад 2017 року; за грудень 2017 року; за січень 2018 року; за лютий 2018 року; за березнь 2018 року; за квітень 2018 року; за травень 2018 року; за червень 2018 року; за липень 2018 року; за серпень 2018 року; за вересень 2018 року; за жовтень 2018 року; за грудень 2018 року;
- підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 та пункту 250.2 статті 250 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно подано податкові декларації по екологічному податку за І, ІІ та ІІІ квартали 2022 року у податкових органах: ГУ ДПС у Чернігівській області (Городнянський р-н) (код ДПІ-2506), ГУ ДПС у Чернігівській області (Чернігівський р-н) (код ДПI-2522) та ГУ ДІС у Чернігівській області (м. Чернігів) (код ДПІ-2526); 
- підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого не подано податкові декларації по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки до ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів, код ДПІ-2526); 
- підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 1022,19 грн, а саме: 2017 рік - в сумі 118,80 грн; 2018 рік - в сумі 138,22 грн; 2019 рік - в сумі 154,92 грн; 2020 рік - в сумі 160,73 грн; 2021 рік - в сумі 222,75 грн; 2022 рік (січень, лютий) - в сумі 40,22 грн; 2023 рік (по 30.09.2023) - в сумі 186,55 грн. (ГУ ДІС у Чернігівській області, м. Чернігів, код ДП-2526); 
- пункту 289.1 та пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податкових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб в сумі 11100,70 грн у 2023 році за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 до ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів).
Не погоджуючись з висновками Акта перевірки від 14.12.2023 №83104/26-15-07-02-03-03/37502070 позивачем на адресу Головного управління ДПС у м. Києві подано письмові заперечення від 24.01.2024 №24-01/24-3ап.
Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 09.02.2024 №2115/І/26-15-07-02-03-09 позивача повідомлено, що за результатами розгляду заперечення ТОВ «Голден Газ» від 24.01.2024 №24-01/24-Зап (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2024 №8725/6) на акт перевірки від 14.12.2023 №83104/26-15-07-02-03-03/37502070 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Голден Газ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2023, валютного – за період з 01.01.2017 по 30.09.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2017 по 30.09.2023, валютного – за період з 01.01.2017 по 30.09.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 та іншого законодавства за відповідний період, висновки Акта перевірки викладено в наступній редакції: 
- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 П(с)БО №11 «Зобов`язання», пункту 5 П(с)БО №15 «Дохід», пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, пункту 7, пункту 19 П(С)БО 16 встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 5 693 786,00 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 494 204,00 грн., за 2018 рік на суму 507 509,00 грн., за 2019 рік на суму 3 541 532,00 грн., за 2020 рік на суму 1 150 540 грн; 
- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 ст.201 Кодексу, ТОВ «Голден Газ» занижено податкові зобов`язання (рядок 9 декларації) на загальну суму 4 981 274 грн. в т. ч. за січень 2017 року - 11 099 грн.; за лютий 2017 року - 8 693 грн.; за березень 2017 року - 29 198 грн.; за квітень 2017 року - 15 912 грн.; за травень 2017 року - 1 982 грн.; за червень 2017 року - 16 090 грн.; за липень 2017 року - 26 681 грн.; за серпень 2017 року - 61 165 грн.; за вересень 2017 року - 18 741 грн.; за жовтень 2017 року - 72 528 грн.; за листопад 2017 року - 84 199 грн.; за грудень 2017 року - 28 768 грн.; за січень 2018 року - 40 199 грн.; за лютий 2018 року - 22 685 грн.; за березень 2018 року - 41 834 грн.; за квітень 2018 року - 31 328 грн.; за травень 2018 року - 38 658 грн.; за червень 2018 року - 15 333 грн.; за липень 2018 року - 17 242 грн.; за серпень 2018 року - 13 244 грн.; за вересень 2018 року - 13 414 грн.; за жовтень 2018 року - 11 630 грн.; за грудень 2018 року - 16 140 грн., за травень 2019 року - 484 502 грн., за червень 2019 року - 504 797 грн., за липень 2019 року - 463 819 грн., за серпень 2019 року - 440 266 грн., за вересень 2019 року - 273 128 грн., за жовтень 2019 року - 325 971 грн., за листопад 2019 року - 409 037 грн., за грудень 2019 року - 377 677 грн., за січень 2020 року - 334 069 грн., за лютий 2020 року - 321 252 грн., за березень 2020 року - 311 098 грн., за квітень 2020 року - 98 895 грн;
- пункту 201.1, пункту 201.4 пункту 201.7, пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, пункту 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267, не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за січень 2017 року; за лютий 2017 року; за березень 2017 року; за квітень 2017 року; за травень 2017 року; за червень 2017 року; за липень 2017 року; за серпень 2017 року; за вересень 2017 року; за жовтень 2017 року; за листопад 2017 року; за грудень 2017 року; за січень 2018 року; за лютий 2018 року; за березень 2018 року; за квітень 2018 року; за травень 2018 року; за червень 2018 року; за липень 2018 року; за серпень 2018 року; за вересень 2018 року; за жовтень 2018 року; за грудень 2018 року;
- підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 та пункту 250.2 статті 250 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно подано податкові декларації по екологічному податку за І, ІІ та ІІІ квартали 22 року у податкових органах: ГУ ДПС у Чернігівській області Чернігівській області (Городнянський р-н) (код ДПI-2506), ГУ ДПС у Чернігівській області (Чернігівський р-н) (код ДПII-2522) та ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів) (код ДПІ-2526); 
- підпункту 266.7.5 п. 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого не подано податкові декларації по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки до ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів, код ДІІI-2526); 
- підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 1022,19 грн, а саме: 2017 рік - в сумі 118,80 грн; 2018 рік - в сумі 138,22 грн; 2019 рік - в сумі 154,92 грн; 2020 рік - в сумі 160,73 грн; 2021 рік - в сумі 222,75 грн; 2022 рік (січень, лютий) - в сумі 40,22 грн; 2023 рік (по 30.09.2023) - в сумі 186,55 грн. (ГУ ДПС у Чернігівській області, м. Чернігів, код ДПІ- 2526);
- пункту 289.1 та пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податкових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб в сумі 11100,70 грн у 2023 році за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 до ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів).
На підставі висновків Акта перевірки від 14.12.2023 №83104/26-15-07-02-03-03/37502070, з урахуванням листа від 09.02.2024 №2115/І/26-15-07-02-03-09, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 16.02.2024 №00106330702 на загальну суму 6 226 593,00 грн (в т.ч. збільшення суми податкового зобов?язання на 4981 274,00 грн та штрафні (фінансові) санкції 1 245 319,00 грн) (платіж: податок на додану вартість) (форма «Р»);
- від 02.2024 №00105610702 (дата зазначена у відповідності до написання у податковому повідомленні-рішенні) на загальну суму 6 829 597,00 грн. (в т.ч. збільшення суми грошового зобов`язання на 5 693 786,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 1 135 811,00 грн) (форма «Р»);
- від 16.02.2024 №00105880702 на загальну суму штрафної санкції 180 690,00 грн («форма ПН»);
- від 15.05.2024 №00401760702 на загальну суму штрафної санкції 52 250,00 грн («форма ПН»).
За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, рішенням Державної податкової служби України від 13.05.2024 №13811/6/99-00-06-01-01-06, керуючись главою 4 розділу ІІ Податкового кодексу України, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16.02.2024 №00105880702 в частині застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних, що суперечить висновкам зробленим в розділі 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» акту перевірки та в пункті 3 розділу IV «Висновок» акту перевірки, а в іншій частині зазначене ППР та ППР ГУ ДПС у м. Києві від 16.02.2024 №00106330702, №00105610702 залишено без змін, а скаргу - частково задоволено. 
Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню в повному обсязі, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 ПК України встановлено, що податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.
У силу пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктами 198.2, 198.3 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
В силу вимог пункту 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані положеннями Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно статті 1 Закону №996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 2 Закону №996-XIV визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно частини першої статті 3 Закону №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Частиною другою статті 3 Закону №996-XIV визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно вимог частин першої, другої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Аналізуючи наведені норми права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 (справа №160/3364/19), що підлягає врахуванню відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», дійшла наступних висновків:
«Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу».
Суд погоджується з таким висновками, не вбачає підстав для відступу від нього та зазначає, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.
Отже, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання в його межах від посадової особи відомостей щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише відсутність у контрагентів платника податків матеріальних і трудових ресурсів - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
При цьому, підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.
Як вбачається з Акта перевірки від 14.12.2023 №83104/26-15-07-02-03-03/37502070, за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 ТОВ «Голден Газ» задекларовано в рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 369 561 263 гривень, в т. ч: за 2017 рік - 15 287 430,0 грн; за 2018 рік - 20 648 744,0 грн; за 2019 - 34 160 624,0 грн; за 2020 рік - 40 672 711,0 грн; за 2021 рік - 47 310 251,0 грн; за 2022 рік - 170 403 627,0 грн; з 01.01.2023 по 30.09.2023 - 41 077 876,00 грн. 
Перевіркою відображених у рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 встановлено, що на формування цих показників мало вплив реалізація скрапленого газу. 
Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «Голден Газ» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 встановлено його заниження на загальну суму в розмірі 26 178212 грн., в т. ч: за 2017 рік на суму в розмірі 111 140 грн; за 2019 рік на суму в розмірі 19 675 183 грн; за 2020 рік на суму в розмірі 6 391 889 гривень.
Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 у рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» у загальній сумі 368 925,4 тис. грн. на підставі таких документів: договорів, актів виконаних робіт, видаткових накладних, рахунків-фактур, банківських документів з додатками, платіжних документів, карток бухгалтерського рахунку 70 «Дохід від реалізації оборотно-сальдової відомості за відповідний період, встановлено його заниження на загальну суму в розмірі 26 178 212 грн, в т. ч: за 2017 рік на суму в розмірі 111 140 грн; за 2019 рік на суму в розмірі 19 675 183 грн; за 2020 рік на суму в розмірі 6 391 889 грн.
Так, у ході дослідження наданих позивачем первинних документів встановлено, що ТОВ «Голден Газ» укладено договір з контрагентом – постачальником ТОВ «Альянс Газ» (код ЄДРПОУ 41304824) від 20.08.2017 №АГ210817-1, у якому зазначено, що ТОВ «Альянс Газ» (Постачальник), з однієї сторони та ТОВ «Голден Газ», в подальшому Покупець, відповідно до чинного законодавства уклали цей договір про таке: Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити скраплений газ (газ скраплений ДСТУ EN589:2017), надалі – Продукція, в асортименті, кількості і за цінами відповідно до умов цього Договору.
Так, у відповідності до пункту 3.3. Договору від 20.08.2017 № АГ210817-1 письмова заявка покупця про готовність прийняти і оплатити продукцію повинна містити бажані умови поставки, зокрема, але не виключно, інформацію щодо місця поставки, інформацію про кількість продукції та її найменування, бажаний строк поставки, інформацію про марку, тип, реєстраційний номер знаки транспортних засобів (автоцистерн) покупця/перевізника покупця тощо.
Проте у матеріалах справи відсутні будь - які заявки, які передбачені умовами пункту 3.3 Договору, які могли підтверджувати місця поставок товару, кількісні характеристики тощо.
У відповідності до пункту 3.11. Договору від 20.08.2017 № АГ210817-1 приймання – передача Продукції по кількості та якості здійснюється в момент фактичної передачі Продукції Покупцю (до відпуску скрапленого газу у транспорті засоби (автоцистерни) Покупця/Перевізника Покупця та/або до зливання скрапленого газу з транспортних засобів (автоцистерн) Постачальника/Перевізника Постачальника в залежності від базису поставки) відповідно до даних, зазначених у товарно-транспортних накладних та в порядку, визначеному Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та облік газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 року №332.
Однак, у матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких можна встановити фактичні місця поставок обумовленого договором товару, місця відпуску скрапленого газу, місця зливання скрапленого газу з транспортних засобів в силу відсутності у наданих первинних документах, а зокрема товарно – транспортних накладних конкретних місць поставки товару, у яких ймовірними місцями поставок є «загальна назва населеного пункту» без жодної конкретизації місця здійснення такої поставки.
До перевірки позивачем надано товарно - транспортні накладні, зокрема, від 21.08.2017 №56 - №63 без деталізації адреси пункту навантаження, без деталізаціі посади уповноваженої особи вантажоодержувача. Так, пунктом навантаження визначено: Київська обл., с. Димерка. У графі «вантажоодержувач» зазначено лише прізвище, ініціали та підпис особи. 
Суд зазначає, що відповідно до абзаців двадцять п`ятого та двадцять шостого розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі - Правила №363), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; вона є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Пунктом 1.1 Правил №363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Відповідно до п. 11.3, п. 11.5 ст. 11 Правил № 363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.
Суд зауважує, що документи, передбачені Правилами №363, у тому числі товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Разом з тим, наявність первинних документів є обов`язковою, але не єдиною достатньою умовою для формування податкового кредиту, оскільки виконання зобов`язання за правочином зумовлює складання й інших документів. Формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у нього матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та не відповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагента, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, відсутність контрагента за місцезнаходженням. Суттєвим доводом, який ставить під сумнів реальність господарської операції, є посилання на обставини, які встановлені у процедурах кримінального провадження. Такі доводи підлягають ретельній перевірці судом з використанням засобів доказування, передбачених нормами КАС, в тому числі й інших, не первинних документів, складання яких передбачено законодавством або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту.
Відповідно до статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 73 КАС встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, хоча товарно-транспортна накладна не є первинним документом, коли спір стосується встановлення реальності господарської операції, її наявність та належне оформлення є належним доказом переміщення товару, враховуючи, що перевезення є одним із етапів поставки. Це стосується й інших документів, які повинні супроводжувати поставку відповідно до правових норм, умов договору або загальної практики.
Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні може ставити під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; не встановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними Єдиного реєстру податкових накладних (так званий «обрив» ланцюга постачання); не відповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; наявність кримінальних проваджень щодо контрагента; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо.
Відповідно до частин першої, третьої статті 90 КАС суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.05.2023 у справі № 1340/5998/18.
Разом з тим, до перевірки надано: копію паспорта якості від 19.08.2017 №14410 (найменування продукта – газ вуглеводний сжижений експортний. Виробник – СООО «ТРАНСЄКПЕДИЦІЯ», 210010, м. Вітебск, вул. Журжевська, 42. Республіка Білорусь) без засвідчення печатками. 
Проте, надання вищезазначеного документу у вигляді паспорта якості від 19.08.2017 №14410 жодним чином не підтверджує реальність господарської операції між позивачем та спірним контрагентом в особі ТОВ «Альянс Газ», оскільки реквізити даного документу жодним чином не відносяться до суті договірних відносин позивача із спірним контрагентом.
Окрім того, з проаналізованих акцизних накладних, наданих позивачем під час перевірки, встановлено недостовірні та суперечливі відомості, а саме: товар (газ скраплених) відвантажено на автомобіль із державним знаком НОМЕР_1 , за яким згідно інформаційно – аналітичної бази МТСБУ легковий автомобіль 2013 року випуску Skoda FABIA – який за своїми технічними характеристиками – є легковим пасажирським автомобілем, який не пристосований до перевезень особливо небезпечних вантажів у вигляді скрапленого газу, а також у відповідних об`ємах.
Окрім того, ні до суду, ні до перевірки позивачем не надано журнал обліку та витрат палива ТОВ «Голден Газ».
Варто зазначити, що відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція № 281/171/578/155), перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, та ГОСТ 27352-87. 
З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою № 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900. 
З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивачем не надано доказів перевірки якості та кількості придбаного товару, тобто, виконання обов`язкової, згідно Інструкції, процедури.
Журналів зважування позивачем ні до суду, ні до перевірки також надано не було.
Окрім того, абзацом 10 частини другої статті 8 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» від 06.04.2000 №1644-ІІІ (далі – Закон №1644-III) передбачено обов`язок перевізника небезпечних вантажів здійснювати в установленому порядку обов`язкове страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення таких вантажів.
У той же час, абзацом 8 частини першої статті 7 Закону №1644-ІІІ закріплено обов`язок відправника небезпечних вантажів здійснити в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків перевезення небезпечних вантажів, надавати перевізнику необхідні документи з достовірною інформацією про небезпечний вантаж, а в разі дорожнього перевезення - аварійну картку та інше. 
Водночас, матеріалами справи не підтверджується факт страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків перевезення небезпечних вантажів. 
Згідно з вимогами пункту 6.1 розділу 6 Інструкції №281/171/578/155 на всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП (додаток 6) (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною. Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів винятково резервуарами місткістю до 100 м3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов`язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту. 
Сторінки журналу нумеруються, шнуруються і скріплюються печаткою та підписом керівника підприємства (організації). Дизельне паливо різних видів (залежно від масової частки сірки) повинно зберігатися в окремих резервуарах. 
Нафта та нафтопродукти мають зберігатись відповідно до вимог ДСТУ 4454. 
Згідно з пунктом 14.3 Інструкції №281/171/578/155 облік нафти і нафтопродуктів у фізичних величинах (за об`ємом, масою) ведеться безпосередньо матеріально відповідальними особами, а бухгалтерська служба підприємства здійснює їх кількісно-грошовий облік. 
Відповідно до пункту 14.4 Інструкції № 281/171/578/155 матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою № 31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня. 
Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою № 6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП. 
Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів резервуарами місткістю до 100 м3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов`язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту. 
Пункт 14.5 Інструкції №281/171/578/155 визначає, що приймання нафти і нафтопродуктів, які не належать підприємству, також відображається в журналі обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою № 6-НП.
Всупереч наведеним вимогам, позивачем не надано суду журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою № 7-НП, книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП, журналу обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою № 6-НП, що передбачено Інструкцією №281/171/578/155. 
Згідно з підпунктом 1.22 пункту 6.1 розділу 6 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04 червня 2007 року № 271/121, до акта приймання нафти та/або нафтопродукту за якістю за формою №14-НК, складеного у відповідності до вимог цієї Інструкції, мають бути додані: паспорт якості нафти та/або нафтопродукту вантажовідправника і копія сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката (якщо продукт підлягає обов`язковій сертифікації в Україні); транспортний документ (накладна, коносамент); пакувальні ярлики з тарних місць, у яких розміщено розфасовані нафтопродукти неналежної якості; документи, що підтверджують повноваження учасників у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю; паспорт якості, виданий випробувальною лабораторією згідно з результатами випробувань нестандартних нафти та/або нафтопродуктів, та акт відбирання проби; інші документи (за наявності), що свідчать про причини псування і невідповідності якості нафти та/або нафтопродуктів. 
Надані позивачем сертифікати відповідності не можуть бути належними доказами у справі, оскільки з їх змісту неможливо встановити відповідність документально поставленої партії нафтопродуктів зафіксованій у таких сертифікатах інформації та видачу останніх на зазначену партію товару. 
Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «Голден Газ» укладено договір з контрагентом – постачальником ТОВ «Альянс Газ» від 25.05.2019 №600519/АГ, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити скраплений газ (газ скраплений ДСТУ 4047-2001), надалі - Продукція, в асортименті, кількості і за цінами відповідно до умов цього Договору. 
Загальна кількість Продукції по цьому Договору визначається відповідно до видаткових накладних. 
Кількість Продукції по цьому Договору визначається відповідно до видаткових накладних.
Кількість продукції, найменування та вартість кожної окремої партії продукції вказується у видаткових накладних, які видаються Постачальником Покупцю, підписуються уповноваженими представниками Сторін, скріплюються печатками Сторін і є невід`ємними частинами цього Договору. 
В разі необхідності додаткового аналізу якості Продукції, що постачається Продавцю Постачальником, витрати на додатковий аналіз якості Продукції несе Покупець. 
Відповідно до пункту 2.1. Договору №600519/АГ сторони домовились, що оплата Продукції здійснюється Покупцем на умовах відстрочки платежу, при цьому повний розрахунок з Продавцем проводиться не пізніше 2 (двох) банківських днів з дня отримання Покупцем Продукції, що підтверджується видатковою накладною. 
Пунктом 2.3. Договору №600519/АГ визначено, що оплата по даному Договору здійснюється в національній валюті України, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що вказаний в розділі 9 цього Договору, якщо сторони письмово не погодили інше. 
Відповідно до пункту 2.4. Договору №600519/АГ оплатою є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. 
Пунктом 2.8. Договору №600519/АГ визначено, що за результатами діяльності Сторони періодично проводять звірку взаємних розрахунків, результати якої оформлюються відповідним Актом звірки взаємних розрахунків. Відомості, підтверджені Сторонами в Акті звірки взаємних розрахунків є підставою для остаточних взаєморозрахунків. 
Перевіркою встановлено, що відповідно баз даних ІКС «Податковий блок», ТОВ «Альянс Газ» взято на облік ГУ ДПС у м. Києві (Оболонський район) 28.04.2017 №265917128793.
Стан платника - основний платник _46.90-Неспеціалізована оптова торгівля, Керівник: Нурматов Нурматжон (3612312873), Кількість працюючих станом на 31.12.2021 - 2 особи відповідно до баланса від №03 - 8,6 тис.грн., свідоцтво платника ПДВ №200346074 від 2019 анульовано (причина), остання звітність з податку на додану вартість подана до органів ДПО 20.04.2022 року. 
Відповідно до рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 15.04.2020 №44819 встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. 
У підприємства відсутні необоротні активи, необхідні для здійснення підприємством фінансово-господарської діяльності, також підприємством не задекларовано послуги з оренди основних засобів, зберігання ТМЦ (активів), неможливо підтвердити факт руху ТМЦ (активів) від продавця до покупця. 
Проведеним аналізом встановлено, що у ТОВ «Альянс Газ» відсутнє фактичне здійснення господарських операцій з одерження/поставки товарів та отримання/ надання послуг ТОВ «Альянс Газ» не відображає у податковій звітності інформацію, що свідчить про наявність у нього транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах, а відповідні послуги із залученням стороннього ресурсу не здійснювались. 
Відсутність у ТОВ «Альянс Газ» необхідних трудових та виробничих ресурсів та/або з урахуванням змісту і специфіки вказаних операцій, які передбачають наявність основних засобів, об?єктів оподаткування, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту (зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення), забезпечення спеціальних умов для зберігання товарів, придбання і реалізацію яких документально оформлено при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та покупцями, вбачається відсутність об?єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих між ТОВ «Альянс Газ» та його контрагентами господарських операцій щодо придбання та реалізації товарів/послуг, їх транспортування, розвантаження/ навантаження і зберігання та місця надання. 
Що використання податкової інформації під час розгляду даної справи, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 74.1, 74.3 статті 74 вказаного Кодексу податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. 
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Суд звертає увагу, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер, однак, з урахуванням інших доказів у своїй сукупності, враховується судом під час розгляду справи.
При цьому, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання в його межах від посадової особи відомостей щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише відсутність у контрагентів платника податків матеріальних і трудових ресурсів - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Так, судом встановлено, що в єдиному реєстрі судових рішень по ТОВ «Альянс Газ» наявне кримінальні провадження від 26.03.2020 №12020100000000296 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 Кримінального кодексу України.
Зокреме, досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами ТОВ «Ракурс- Сервіс» у змові з посадовими особами контрагентів проведено ряд «безтоварних» фінансового-госпадарських операцій, що суперечать інтересам держави та свідчить про привласнення грошових коштів держави з використанням службового становища.
Так, ТОВ «Ресурс-Сервіс» (код 40000268) в своїй діяльності з придбання /реалізації товару (природний газ, краплений газ та інші однакові за номенклатурою УКТ ЗЕД товари), при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин, використовує злочинну схему з сумнівного формування податкового кредиту шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на підконтрольні транзитно-конвертаційні групи, в тому числі ТОВ «Хім-Трейд» (код 41947222), ТОВ «Альянс-Газ» (код 41163942), ТОВ «Діннер-Вайс» (код 42185130), ТОВ «Оранж Ел Пі Джі» (код 41160377), ТОВ «Тазтрейд Інвест» (код 42211338), ТОВ «Газ Постачання» (код 41046125), ТОВ «Марбелс» (код 42595350), ТОВ «Катма Груп» (код 41775494), ТОВ «Бі Ойл» (код 42121229), ТОВ «Полтава - Логістика» (код 41821917), ТОВ «Трін Форесес (код 42163942) та інші, для отримання послуг мінімізації податкових зобов?язань, з метою ухилиння від сплати податків в особливо великих ромірів. 
Відповідно до інформаційних ресурсів господарські операції між ТОВ «Ресурс Сервіс» по ланцюгу постачання від ТОВ «Альянс Газ» (код 41163942), ТОВ «Діннер Вайс» (код 42185130), ТОВ «Оранж Ел Пі Джі» (код 41160377), ТОВ «»Тазтрейд Інвест» (код 42211338), ТОВ «Газ Постачання» (код 41046125), ТОВ «Трін Форесес (код 42163942), ТОВ «Марбелс (код 42595350), ТОВ «Катма Груп» (код 41775494), ТОВ «Біп Ойл» (код 42121229), ТОВ «Полтава-Логістика» (код 41821917) не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів і транспортних засобів.
На думку суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про його належну обачність у виборі контрагентів. 
Про належну обачність платника податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів вказував Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 у справі №200/14551/19-а, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарноматеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами реальність господарських взаємовідносин із його контрагентами, а висновки контролюючого органу про те, що такі взаємовідносини не мали реального характеру є обґрунтованими.
Надані позивачем копії первинних документів по взаємовідносинах із вказаним постачальником лише фіксують господарські операції та не підтверджують їх товарність.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував дані податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи, оскільки в силу положень частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №826/6902/15.
При виборі контрагентів залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №200/14551/19-а.
Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин, суд доходить висновку про правомірність висновків Акта перевірки від 14.12.2023 №83104/26-15-07-02-03-03/37502070, на підставі яких, з урахуванням листа від 09.02.2024 №2115/І/26-15-07-02-03-09, контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, у зв`язку з чим адміністративним позов товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» є необґрунтованими, а тому не підлягає задоволенню.
Водночас, суд зазначає, що загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі № 820/2300/18, від 30.04.2020 у справі № 810/384/16, від 17.03.2020 у справі № 808/4140/15, від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, але не виключно, в яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №815/3358/15.
Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат – відсутні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.