Справа № 157/1116/25
Провадження №2/157/69/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

13 лютого 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, 
в с т а н о в и в :
ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року у розмірі 97 361 грн 25 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 06.09.2019 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22037000159578. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі -УДБО), розміщений на офіційному вебсайті банку: https://creditdnepr.com.ua/, та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до умов кредитного договору, цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Відповідно до умов кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, клієнт підтверджує, що він самостійно ознайомився з інформацією на офіційному сайті банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо укладення цього кредитного договору. Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього кредитного договору паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, в тому числі для порівняння різних пропозицій Банку з метою прийняття Клієнтом обґрунтованого рішення про укладення цього кредитного договору, а також, що Банк не обмежував його у часі для ознайомлення із зазначеною інформацією та для прийняття рішення. Відповідно до умов кредитного договору, цей кредитний договір укладений в 2 (двох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, один - для Клієнта, інший - для банку. Відповідно до умов кредитного договору, договір набуває чинності з моменту підписання сторонами цього кредитного договору та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 ЦК України. Внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 28 березня 2024 року, згідно з умовами договору факторингу № 28/03/24, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (ЄДРПОУ 14352406) відступлено право вимоги за кредитним договором № 22037000159578 від 06.09.2019 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 43453613), а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідачки. Згідно з Договором факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 97 361 грн 25 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 56100 грн 87 коп, заборгованість по відсотках: 1 грн 18 коп., заборгованість по комісії: 41 259 грн 20 коп. Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачкою умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», в якому зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. На виконання вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» повідомляє, що було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Адвокатської вимоги № 2681408821-АВ від 20.03.2025 на адресу відповідачки.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, як вбачається із змісту позовної заяви, представник позивача Кеню Д.В. просить справу розглянути у його відсутності, та у разі неявки відповідачки ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачка ОСОБА_1 викликалася до суду, у тому числі, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачка вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання ОСОБА_1 не повідомила і відзиву на позовну заяву не подала.
За таких обставин та з огляду на те, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 13 лютого 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням.
Суд встановив, що 06 вересня 2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22037000159578, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 74 400 гривень на строк 60 місяців зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,001% річних, реальна річна процентна ставка складає 106,48%, щомісячна комісія за обслуговування складає з 06.09.2019 по 05.01.2021 – 5% від суми кредиту, з 06.01.2021 по 05.04.2022 – 4 % від суми кредиту, з 06.04.2022 по 05.07.2023 – 3% від суми кредиту, з 06.07.2023 по 06.09.2024 – 1,95 % від суми кредиту, дата повернення кредиту – 06 вересня 2024 року.
Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053 ЦК), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивач свої зобов`язання за договором про надання кредиту виконав, тобто надав відповідачці кредитні кошти у спосіб, передбачений зазначеним договором, а саме шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 06.09.2019 по 27.03.2027.
Згідно з умовами кредитного договору № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, нараховані відсотки за користування кредитом, комісію за обслуговування на умовах, передбачених договором.
Проте, у порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання по кредиту не виконала належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту, розмір якої складає: 56 100 грн 87 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 1 грн 14 коп. - заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості до договору № № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року, доказів на спростування якого ОСОБА_1 не надала.
Із зазначеного розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається і те, що позивачем нараховано заборгованість по комісії за кредитним договором у розмірі 42 259 грн 20 коп.
Згідно з частинами 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 – 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 зазначених Правил банк про споживчий кредит надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначений правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У кредитному договорі № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року, укладеному з відповідачкою, та який додано до позовної заяви, конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія, не вказано.
Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у цивільній справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) наведено правовий висновок, згідно з яким банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З огляду на вищезазначене у сукупності, положення кредитного договору щодо обов`язку щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними та відповідно підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості по комісії відсутні.
28 березня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого до АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року.
Відповідно до копії Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року до АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року, зокрема 56 100 грн 87 коп. - сума заборгованість по тілу кредиту; 1 грн 18 коп. - сума заборгованості по відсотках.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК)
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога).
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК).
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами по тілу кредиту та відсотках у заявленому ним розмірі належить задовольнити, стягнути з останньої заборгованість по кредитному договору № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року у розмір 56 102 грн 05 коп., з яких: 56 100 грн 87 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 1 грн 18 коп. - заборгованість по відсотках
Оскільки позов задоволено частково, а саме на 57,62 %, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім та документально підтвердженні витрати, пов`язані з оплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1 395 грн 79 коп.
Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. 
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. 
Враховуючи те, що позов задоволено частково, тому з відповідачки на користь позивача належить стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені останнім та документально підтверджені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, яка полягала згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 03 червня 2025 року, що складений на підставі договору про надання правової допомоги № 43453613 від 02 січня 2025 року та додаткової угоди до нього, у правовому аналізі обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (1 год), складенні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості (3 год), формуванні додатків до позовної заяви (1 год), підготовці та подачі клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів (1 год), у розмірі 2 881 гривня.
Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 4 276 гривні 79 копійок.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78 - 81, 141, 142, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, код ЄРДПОУ 43453613) заборгованість по кредитному договору № 22037000159578 від 06 вересня 2019 року у розмірі 56 102 (п`ятдесят шість тисяч сто дві) гривні 05 копійок, з яких: 56 100 гривень 87 копійок - заборгованість по тілу кредиту; 1 гривня 18 копійок - заборгованість по відсотках.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судові витрати у розмірі 4 276 (чотири тисячі двісті сімдесят шість) гривень 79 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк