Справа № 375/2836/25
Провадження № 2/375/58/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді     Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання   Потапенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») Пархоменко М.А. звернулася до суду з позовною заявою до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1  6 листопада 2024 року укладено Кредитний договір (оферта) №06.11.2024-100000618.
Умови договору: сума кредиту 20000,00 грн; строк на 140 дні; процентна ставка -фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,00% за один день користування Кредитом; яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; дата повернення кредиту - 25 березня 2025 року; комісія, пов`язаня з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 3000,00 грн.
Відповідно до пункту 3.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Відповідно до пункту 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів елекронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1 .
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів в розмірі 20000,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання перед позивачем за Договором не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 19565,33 грн, з них заборгованість: по тілу кредиту в розмірі 10001,47 грн, по процентах в розмірі 4363,86 грн, неустойки у розмірі 5200,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ«Споживчий центр».
Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору:
на суму 4307,97 грн від 19.11.2024 року; на суму 4307,97 грн від 03.12.2024 року; на суму 4307,97 грн від 17.12.2024 року; на суму 1508,00 грн від 01.01.2025 року; на суму 1200,00 грн від 02.01.2025 року; на суму 1200,00 грн від 03.01.2025 року; на суму 1199,97 грн від 04.01.2025 року; на суму 1228,00 грн від 16.01.2025 року; на суму 1200,00 грн від 17.01.2025 року; на суму 2100,00 грн від 20.01.2025 року; на суму 999,32 грн від 20.01.2025 року; на суму 2555,00 грн від 29.01.2025 року; на суму 2799,57 грн від 02.02.2025 року; на суму 1531,00 грн від 17.02.2025 року; на суму 2000,00 грн від 18.02.2025 року; на суму 2599,34 грн від 20.02.2025 року, при цьому під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. 
Посилаючись на зазначені обставин просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та відшкодувати за рахунок останнього судові витрати.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Банах-Кокус О.В.
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19 січня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні 5 березня 2026 року о 08 год 30 хв.
5 березня 2026 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою учасників справи, наступне судове засідання призначено 6 квітня 2026 року о 08 год 30 год.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому, у позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами, запереречень щодо заочного розгляду справи від представника позивача не надходило. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем його проживання. Про поважність причин неявки суду не повідомив. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву.
Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011року №17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних усправі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явивсяв судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стислий виклад позиції інших учасників справи
Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Встановлені судом фактичні обставини справи
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 6 листопада 2024 року укладено Кредитний договір (оферта) № 06.11.2024-100000618, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е617 заявки кредитного договору № 06.11.2024-100000618 (кредитної лінії) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» .
У вказаній заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником є ОСОБА_1 , реквізити належного позивальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5169-15 НОМЕР_2 .
Відповідно до умов кредитного договору № 06.11.2024-100000618 позичальнику надається кредит на наступних умовах: 
дата надання/видачі кредиту 6 листопада 2024 року; 
сума кредиту: 20000 грн; 
строк, на який надається кредит - 140 дні з дати його надання; 
дата повернення (виплати) кредиту 25 березня 2025 року; 
процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,00% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; 
комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 15% від суми Кредиту та дорівнює 3000,00 грн; 
денна процентна ставка 0,82 %; 
неустойка 200,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання; розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365,25% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України встановлюється законом.
6 листопада 2024 року ТОВ «Споживчий Центр» перерахував грошові кошти на платіжну карту клієнта в розмірі 20000,00 грн через платіжну систему iPay.ua на картку НОМЕР_3 з призначенням платежу «видача за договором кредиту № 06.11.2024-100000618», номер транзакції в системі iPay.ua -558657822.
Таким чином, позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в обумовленому розмірі на його банківську картку.
Відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Так, згідно з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 06.11.2024-100000618 від 6 листопада 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає у розмірі 19565,33 грн, з них заборгованість: по тілу кредиту в розмірі 10001,47 грн, по процентах в розмірі 4363,86 грн, по неустойці у розмірі 5200,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 06.11.2024 по 25.02.2025.
При цьому, доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Споживчий центр», матеріали справи не містять.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом частини першої статті 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифровихпідписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонамиелектронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 7 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронному вигляді уклали Кредитний договір № 06.11.2024-100000618 від 6 листопада 2024 року.
На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 20000,00 грн, взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак повнітю не виконав умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечув наявність кредитних зобов`язань перед ТОВ «Споживчий центр».
Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.
Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, довідку-розрахунок заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи.
Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано.
Щодо стягнення неустойки, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан дія якого, на момент розгляду справи не припинений.
Таким чином, вимога про стягнення з відповідача неустойки у сумі 5200,00 грн, задоволенню не підлягає.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 14365,33 грн, з них заборгованість: по тілу кредиту в розмірі 10001,47 грн, по процентах в розмірі 4363,86 грн.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
Позивач просить стягнути із відповідача 19565,33 грн. Водночас судом вирішено стягнути 14365,33 грн, що становить 73,42%. 
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн х 73,42% = 1778,53 грн.
Керуючись статтями 5, 12,13, 76-81, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 06.11.2024-100000618 від 6 листопада 2024 року у розмірі 14365 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 33 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1778 (одна тисяча сімсот сімдесят вісім) гривень 53 копійки.
У іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-а, м. Київ, ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 6 квітня 2026 року.

Суддя       О.В. Банах-Кокус