Справа № 753/18913/25 
Провадження № 2/740/410/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року       м. Ніжин   
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Шевченко І. М.,
за участі секретаря судового засідання Пулинець Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,
установив:
У вересні 2025 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з указаним позовом.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2026 року зазначену справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Вказану ухвалу суду мотивовано тим, що спадкове нерухоме майно (земельна ділянка) розташована на території Ніжинського району Чернігівської області, то згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України вказана цивільна справа територіально підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області.
13.11.2025 зазначена цивільна справа надійшла до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, і згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана головуючому судді Шевченко І. М.
У позовній заяві позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай), що знаходиться у с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, на який видано сертифікат серії ЧН № 0323819 його тітці ОСОБА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті тітки позивача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина та єдиною спадкоємецею за законом стала мати позивача – ОСОБА_3 , яка була рідною сестрою померлої, але у спадкування не вступала через правову необізнаність. Після смерті матері позивача – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач прийняв спадщину за заповітом і став власником майна, яке належало його матері. До цього майна відноситься житловий будинок, господарські будівлі, інше майно, речі, які належали тітці, а також земельна частка (пай) пощею 3,2 га, вартістю 9154,80 грн, що розташована на землях раніше КСП ім. леніна у с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, за яким видано сертифікат серії ЧН № 0323819.
Нотаріусом заведено спадкову справу № 72061565, але у подальшому постановою приватного нотаріуса Зеленського В. В. від 28.04.2024 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 .
За таких обставин позивач може лише в судовому порядку поновити своє право на майно та реалізувати своє право на спадкування майна, а саме земельного паю.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13 січня 2026 року 10-00 год., яке відклададено 02 березня 2026 року 12-00 год.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 14 квітня 2026 року 09-00 год.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
У матеріалах справи міститься заява позивача про проведення судового засідання без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що після смерті тітки позивача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина та єдиною спадкоємецею за законом стала мати позивача – ОСОБА_3 , яка була рідною сестрою померлої.
Згідно з копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0323819,  ОСОБА_2 на підставі рішення Ніжинської райдержадміністрації від 31 травня 1996 року № 167 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «ім. леніна», площею 3,2 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області.
Після смерті матері позивача – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач прийняв спадщину за заповітом і став власником майна, яке належало його матері. 
Згідно з довідкою № 82/15/3-15 від 30.07.2024, виданою старостою Сальненського старостинського округу Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її сестра ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим житловим будинком АДРЕСА_1 (а. с. 12).
З копії спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , убачається, що спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_1 . У свою чергу ОСОБА_4 відмовився від одержання спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3 .
Постановою приватного нотаріуса Зеленського В. В. від 28.04.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 .
З копії спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , убачається, що спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_3 , а після її смерті – ОСОБА_1 , яким видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
У п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
За змістом ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).
За правилами ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
За положеннями ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу).
У п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб.
Положеннями ст. 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зокрема, за змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Ураховуючи досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємецею якої була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в свою чергу склала заповіт на ім`я позивача, а тому позов підлягає задоволенню. При цьому зі справи не вбачається, що набуття позивачкою права власності на зазначену земельну частку (пай) порушує права та законні інтереси інших осіб.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 247, 263 - 265, 272, 273 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) у порядку спадкування право на земельну частку (пай), що знаходиться у с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, на яку видано сертифікат серії ЧН № 0323819 його тітці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко