ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року	справа № 380/13652/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій позивач просить суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №134550033451 від 20.06.2025р;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступний період:
- з 01.08.1985р. по 31.08.2006р. – викладач по класу фортепіано в Калуській музичній школі №2 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»)
- з 01.09.2006р. по 11.05.2025р. (день призначення пенсії по віку) – викладач мистецької школи в Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має законне право на призначення і виплату мені грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки страховий стаж на посадах передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить понад 35 років і до моменту призначення пенсії по віку жодних виплат не отримувала. 
Ухвалою суду від 09.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що оскільки у позивачки відсутній необхідний 30 річний стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” – “ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у закладах та установах передбачених переліками, Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії (виплата грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень” Закону № 1058. Вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 909 посада викладач музично-теоретичних дисциплін у позашкільному закладі не дає права на пенсію за вислугу років та на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій. Просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що ОСОБА_1 звернулась із заявою від 13.06.2025 № 4863 щодо перерахунку пенсії – допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058. До заяви про перерахунок були додані довідки про періоди роботи від 10.06.2025 № 26 та від 12.06.2025 № 39. 
Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності відповідно до Порядку №22-1 та прийнято рішення від 20.06.2025 № 134550033451 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 909 посада викладач музично-теоретичних дисциплін у позашкільному закладі не дає права на пенсію за вислугу років та на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій. Просить відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача в спростування заперечень відповідачів, висловлених у відзивах на позовну заяву, подав до суду відповіді на відзиви.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 11.05.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
13.06.2025 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо допризначення пенсії — призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивачем долучено довідки про періоди роботи від 10.06.2025 № 26 та від 12.06.2025 № 39. 
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області та рішенням від 20.06.2025 № 134550033451 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії. У рішенні зазначено, що за результатами розгляду електронної пенсійної справи та долучених до заяви документів встановлено, що позивачка працювала в Дитячій музичні школі Управління культури, національностей та релігій Калуської міської ради на посаді викладача фортепіанного відділу з 01.08.1985 по 31.08.2006 та в Львівській школі мистецтв Управління культури Львівської міської ради на посаді викладача з 01.09.2006. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 909 посада викладач музичнотеоретичних дисциплін у позашкільному закладі не дає права на пенсію за вислугу років та на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій. Враховуючи вищевикладене підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058 відсутні. 
Вважаючи протиправним вказане рішення відповідача-2, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Пунктом 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік №909). 
Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років
- у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи;
- у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
За приписами статті 28 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-XII (далі - Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Згідно ст. 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Як передбачено ст. 4 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 №1841-III (далі - Закон №1841-III), позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Отже, позашкільна освіта є складовою системи освіти.
Статтею 12 Закону №1841-III та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші). Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів. 
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок №1191).
Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е-ж статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17.
У постанові від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо призначення викладачам у позашкільних навчальних закладах освіти пенсії за вислугу років, визначивши, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем в музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.
Із записів трудової книжки від 01.08.1985 (а.с. 17-19) суд встановив, що позивач працювала, зокрема:
- з 01.08.1985 по 31.08.2006 - викладачем по класу фортепіано в Калуській музичній школі №2 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 01.09.2006 по 11.05.2025 (день призначення пенсії по віку) — концертмейстром та викладачем фортепіано; викладачем мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Застосовуючи наведені правові висновки до обставин цієї справи, суд зазначає, що посади позивача як викладача музичної школи, відносяться до педагогічних посад працівників освіти, а тому стаж роботи викладача по класу фортепіано в Калуській музичній школі №2 та стаж роботи концертмейстром та викладачем фортепіано, викладачем мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 має зараховуватись до пільгового стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.
Відтак суд критично оцінює та відхиляє посилання відповідачів, як на підставу для неврахування до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи позивача на посадах викладача у позашкільних навчальних закладах, на відсутність такої посади у Переліку № 909.
З огляду на викладені висновки, суд вважає, що відповідач-2 протиправно не зарахував до пільгового стажу осіб стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи позивача: з 01.08.1985 по 31.08.2006 - викладачем по класу фортепіано в Калуській музичній школі №2 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); з 01.09.2006 по 11.05.2025 (день призначення пенсії по віку) - концертмейстром та викладачем фортепіано, викладачем мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). 
Оскільки стаж позивача на посаді викладача по класу фортепіано та викладача мистецької школи має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та в сукупності становить понад 30 років, суд констатує, що позивач набула право на призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії. 
Відтак з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, про що прийняти відповідне рішення, наступні періоди роботи позивача: з 01.08.1985 по 31.08.2006 - викладач по класу фортепіано в Калуській музичній школі №2 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); з 01.09.2006 по 11.05.2025 (день призначення пенсії по віку) - концертмейстр та викладач фортепіано, викладач мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). 
Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 №134550033451 від 20.06.2025 є такими, що підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача-2 про відмову у перерахунку пенсії №134550033451 від 20.06.2025, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги, звернуті до відповідача-1, не підлягають до задоволення з наведених вище підстав.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову частково.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, оскільки протиправне рішення відповідача-2 стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №134550033451 від 20.06.2025.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, код ЄДРПОУ 13486010) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступні періоди: з 01.08.1985 по 31.08.2006 - викладач по класу фортепіано в Калуській музичній школі №2 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); з 01.09.2006 по 11.05.2025 (день призначення пенсії по віку) - концертмейстр та викладач фортепіано, викладач мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). 
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, код ЄДРПОУ 13486010) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, код ЄДРПОУ 13486010) судовий збір у розмірі 1938 (одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 25.02.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович