Справа №295/11701/25
Категорія 7
2/295/1192/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі: головуючого – судді Лєдньова Д.М.
при секретарі Желєвій Т.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні майном,-

встановив:
 
Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що вона є власником гаража № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1».
До складу відповідного гаража належить також підвальне приміщення, що є невід`ємною частиною об`єкта.
Поруч з гаражем № 279, належним позивачу, розташовано гараж № НОМЕР_2 , який згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .
Державну реєстрацію права власності за відповідачем проведено 22.09.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В.
Позивач стверджує, що відповідач не мав належних правовстановлючих або інших документів, на підставі яких відповідні реєстраційні дії можливо було б виконати.
При цьому, за наслідком проведення незаконної реєстрації відповідачем здійснено самочинні будівельні роботи – пророблено отвір у стіні гаража позивача, облаштовано через такий отвір вхід у підвал гаража. Позивач звертає увагу, що відповідач фактично використовує приміщення підвалу для власних потреб.
Учасник посилається на положення ст.ст 13, 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, що визначають принципи непорушності права власності, способи його захисту, та, спираючись на вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також викладену у постановах Верховного Суду практику з питань скасування державної реєстрації, просить визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на гараж, розташований за адресою: гараж № НОМЕР_1 а в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1», місто Житомир, проспект Миру 33 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1363209518101, дата та час державної реєстрації: 22.09.2017 року 13:16:09 год., номер відомостей про речове право: 22544612); усунути позивачу перешкоди в користуванні гаражем № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1», місто Житомир, проспект Миру 33, а саме його невід`ємною частиною – підвальним приміщенням, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити незаконно зайняте підвальне приміщення гаража № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1», місто Житомир, проспект Миру 33, за власний рахунок відповідача відновити стіну (перегородку), зруйновану ним під час облаштування незаконного входу, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Ухвалою суду від 08.09.2025 року по справі відкрите загальне позовне провадження, згідно ухвали суду від 06.11.2025 року витребувано у КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради копію матеріалів інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, а саме: гараж № НОМЕР_1 у ГБК «Богунія-1», м. Житомир, проспект Миру, 33; гараж № НОМЕР_2 у ГБК «Богунія-1», м. Житомир, проспект Миру, 33.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позові. Зазначив, що вирішення питання скасування державної реєстрації є необхідним у зв`язку з фактичним набуттям стіною гаражного приміщення, яке належить на праві власності позивачу, ознак спільного консруктивного елементу, що, за відповідних умов, виявляє грунтовний запит учасника на усунення перешкод в забезпеченні догляду та утримання такого елементу.
Відповідач визнав обствини фактичного улаштування входу до підвального приміщення гаражу позивача, звернув увагу на тому, що вчинені ним дії пов`язувались з невикористанням даного гаражу, виникненням заборгованості зі сплати послуг електроостачання. Додав, що не заперечує прибрати власні речі, відновити стінку.

Судом всновлено наступні обставини.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач ОСОБА_3 є власником гаража № НОМЕР_1 в міській громадській організації гаражний кооператив «Богунія» за адресою: м.Житомир, проспект Миру, 33.
За даними витягу реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1330918818101, загальна площа об`єкту - 123 кв.м. 
За змістом довідки МГОГК «Богунія» від 17.07.2017 року, яка міститься в матеріалах дослідженої судом інвентаризаційної справи № 17732, наданої на запит суду КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 є членом міської організації Гаражний кооператив «Богунія» та є власником гаража № НОМЕР_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 09.01.2017 року.
Згідно з технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна – гараж АДРЕСА_1 , в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виготовленому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа приміщеня гаражу становить 123,0 кв.м., серед них: гараж – 61.6 кв.м., приміщення підвалу – 61,4 кв.м.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником гаражу АДРЕСА_2 .
Як зазначалось вище, відповідачем визнаються обставини улаштування входу до підвального приміщення гаражу № НОМЕР_1 , крім того, не заперечується право власності позивача на такі приміщення.
Виниклий спір полягає у запиті сторони позивача на усунення перешкод в користуванні усіма приміщеннями гаражу та скасування державної реєстрації права власності як способу недопущення порушення прав позивача в подальшому, зокрема, через повторне проведення будь-яких будівельних робіт відносно спірного об`єкту.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державним реєстратором є: нотаріус (п.2 ч.1 ст. 10 Закону України № 1952-IV).
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України № 1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.
Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.
Положеннями ст. 24 Закону України № 1952-IV визначено підстави для відмови в державній реєстрації прав.
Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію» № 1087-IV.
У відповідності до ч.1 ст. 3 Закону України № 1087-IV метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Згідно зі ст. 19-1 Закону України № 1087-IV в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації речового права на приміщення гаражів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_1 а) член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.
У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.
За змістом п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, (в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації речових прав позивача, відповідача) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Згідно з п. 81 Порядку для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року по справі № 911/3594/17 навела висновок, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Отже, при дослідженні судом обставин існування в особи права власності на нерухомість необхідно передусім встановити підставу, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою для виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
В даному випадку суд вважає необхідним звернути увагу, що матеріали інвентаризаційної справи № 17732 містять замовлення ОСОБА_2 від 12.07.2017 року на обстеження об`єкту нерухомого майна – гаражу № НОМЕР_1 в г/к «Богунія», та про відсутність (наявність права власності), а також замовлення ОСОБА_1 від 14.07.2017 року із запитом на виконання тих самих послуг відносно об`єкта нерухомого майна - гаражу № НОМЕР_1 в г/к «Богунія».
В матеріалах інвентаризаційної справи, при цьому, наявні: довідка міської організації Гаражний кооператив «Богунія від 10.07.2017 року, за підписом голови Правління г/к «Богунія» Муравського Г.Д., згідно з якою ОСОБА_2 є членом гаражного кооперативу, участок № НОМЕР_1 , пайовий внесок за гараж спалчено в повному обсязі; довідка МГОГК «Богунія», за підписом виконавчого директора В.І.Шевченка, про те, що ОСОБА_1 є членом гаражного кооперативу «Богунія» та власником гаража № НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.01.2017 року.
Отже, з матеріалів справи слідує, що учасниками спору протягом одного періоду замовлено виготовлення технічної документації та отримання довідок гаражного кооперативу відносно одного й того самого приміщення гаражу. Виконавцем - КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, складено: зведений акт вартості на гараж № НОМЕР_1 , технічний опис з даними про гараж (основана площа 69,7), підвал (основана площа 21,2 кв.м.), план гаража з наведенням параметрів обмірів і загальної площі гаражу – 61,6 кв.м. Загальна площа гаражу склала 90,9 кв.м. 
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Як слідує з інформації про реєстрацію речових прав на об`єкт нерухомого майна – гараж № НОМЕР_1 А, підставою внесення запису є рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 37290511 від 27.09.2017 року, документи, подані для державної реєстрації – довідка Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Богунія» № 18 від 10.07.2017 року. Загальна площа гаражу – 61.6 кв.м. 
Як зазначалось вище, матеріали інвентаризаційної справи містять довідку міської організації Гаражний кооператив «Богунія» від 10.07.2017 року з даними про використання приміщення гаражу № НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Довідка видана за підписом ОСОБА_2 як голови правління.
В той же час, матеріали справи містять лист голови правління МГО ГК «Богунія» від 10.07.2019 року, в якій повідомлено про те, що відповідно до книги обліку гаражних приміщень гаражного кооперативу «Богунія» гаражне приміщення № НОМЕР_1 з літерою «А» на обліку не перебуває, на земельній ділянці, на якій розташована міська громадська організація, гаражного приміщення № 279 А не існує.
За повідомленням КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради будь-які документи, що стосуються гаража № НОМЕР_1 в ГК «Богунія-1» в м. Житомирі по просперту Миру, 33, в матеріалах інентаризаційної справи відсутну, комунальне підприємство не здійснювало технічну інвентаризацію гаражу № 279А та відповідні документи не видавало.
Отже, відомості технічного паспорту на гараж № НОМЕР_2 з бланком КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, що поданий до матеріалів справи у копії (а.с.9), а також зміст довідки Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Богунія» № 18 від 10.07.2017 року з даними про члена гаражного кооперативу ОСОБА_2 та використання ним гаражу № НОМЕР_2 (подано у копії) (а.с.11) не відповідають фактично встановленим обставинам у справі, за своєю оцінкою можуть вказувати на безпідставність державної реєстрації права власності на відповідний об`єкт.
Суд зауважує, що за сукупної оцінки відомостей про укладення договору купівлі-продажу від 09.01.2017 року та про належність гаражу № НОМЕР_1 члену кооперативу ОСОБА_1 , а також фактичного визнання відповідачем належності приміщення гаражу № НОМЕР_1 іншій особі – позивачу, слід дійти висновку про існування в останньої права власності на нерухомість, що, у свою чергу, засвідчено державою через реєстрацію прав у порядку, встановленому законом. Відповідачем державна реєстрація речових прав на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_1 за ОСОБА_1 - не оспорюється.
Суд вважає необхідним додати, що відмінність між параметрами загальної площі гаражу № НОМЕР_1 , наведеними КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради при складенні журналів обмірів, де загальна площа визначена 90,9 разом з підвадьним приміщеня, і параметрами, вказаними у технічному паспорті на гараж № НОМЕР_1 , виготовленому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 – 123,0 кв.м., не є підставою для спростування належності відповідного майна позивачу ОСОБА_1 .
Судом за взаємним охопленням надано оцінку змісту технічного паспорту, виготовленому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 16.08.2017 року, фотокарткам приміщень гаражу на етапі будівництва, при дослідженні яких, зокрема. відповідачем повідомлено про місце розташування гаражного приміщення позивача та місце виконаної ним прибудови поруч.
З наведених фотокарток слід дійти висновку, що підвальне приміщення на повну площу самого гаражу, вочевидь, планувалось та улаштовувалось на початкових стадіях будівництва, що в подальшому дістало підтвердження за складеним технічним паспортом від 16.08.2017 року.
Саме площа в 123 кв.м підтверджена відомостями про реєстрацію речового права на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_1 . 
Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Положеннями ч.1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Приймаючи до уваги фактичне визнання відповідачем обставин улаштування окремого входу у підвальне приміщення гаражу, належного позивачу, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині усунення перешкод в користуванні майном - підвальним приміщенням гаражу, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити незаконно зайняте підвальне приміщення гаража № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1», місто Житомир, проспект Миру 33, за власний рахунок відповідача відновити стіну (перегородку), зруйновану ним під час облаштування незаконного входу.
З приводу заявлених вимог про скасування державної реєстрації речового права на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_1 А, що зареєстрований за відповідачем, суд вважає необхідним вказати таке. 
Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до ст. 19 Закону України № 1087-IV «Про кооперацію» (у відповідній редакції) для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси.
Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством.
Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.
Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.
У відповідності до ст. 22 Закону України № 1087-IV земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність із земель державної або комунальної власності відповідно до закону.
Кооперативи придбавають земельні ділянки відповідно до Земельного кодексу України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові вказала, що знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18).
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду висновує, що самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.
Отже, застосування положень частини третьої або п`ятої статті 376 ЦК України призводить до вирішення спору між особою - власником земельної ділянки та особою, що здійснила самочинне будівництво, і, зокрема, захищає права власника земельної ділянки.
При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Тож, як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила таке будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті (пункти 6.31-6.33 постанови від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13; пункти 53-56 постанови від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц; пункт 46 постанови від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).
За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна.
Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.
У виниклому спорі слід звернути увагу, що позивач не є власником земельної ділянки, де відповідачем зведено приміщення, крім того, скасування державної реєстрації не впливатиме на існуючі законні права та інтереси такого відповідного учасника.
Суд відхиляє за необгрунтованістю доводи представника позивача з приводу того, що подальша реєстрація речового права на майно може провокувати сторону відповідача на поновлення протиправних дій та повторне улаштування входу до приміщення належного позивачу гаража. В будь-якому випадку такі дії (в разі повторення) матимуть ознаки протиправних, отже не пов`язані з фактом реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна. Вимогу про знесення споруди позивач не заявляє, отже посилання на потребу догляду на стінкою гаражного приміщення є невиправданими. 
З огляду на викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов частково.
У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись відповідним нормативним врегулюванням, приймаючи до уваги результати вирішення спору між сторонами, суд стягує з відповідача на користь позивача витрат з оплати судового збору, що становитиме 968,96 грн.
Суд зазначає, що при поданні запитуваних доказів – матеріалів інвентаризаційної справи, виконавцем відповідної ухвали суду - КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, одночасно подано клопотання про відшкодування витрат та розрахунок понесених витрат для підготовки доказів: розшук інвентаризаційної справи, унесення в книгу обліку видачі з архіву з позначкою про повернення з подальшим підшиванням матеріалів до справи – 776,00 грн.; виготовлення ксерокопій – 128,00 грн.; прошнурування – 349,00 грн.
З огляду на поданий розрахунок, який суд визнає належним допустимим доказом, грошова компенсація витрат, пов`язаних із наданням доказу, підлягає розподілу між сторонами у рівних частках. Суд стягує з позивача та відповідача на користь КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради витрати, пов`язані із наданням доказу, по 625,50 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 133-141, 258-273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Усунути позивачу перешкоди в користуванні гаражем № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1», місто Житомир, проспект Миру 33, а саме його невід`ємною частиною – підвальним приміщенням, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) звільнити незаконно зайняте підвальне приміщення гаража № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Богунія-1», місто Житомир, проспект Миру 33, за власний рахунок відповідача відновити стіну (перегородку), зруйновану ним під час облаштування незаконного входу.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) судовий збір в сумі 968,96 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (код ЄДРПОУ 03343893, адреса: 10014, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 15/1) витрати, пов`язані із наданням доказу, 625,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (код ЄДРПОУ 03343893, адреса: 10014, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 15/1) витрати, пов`язані із наданням доказу, 625,50 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 

Суддя: Д.М.Лєдньов