ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 2-1187/11     Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/101/26     Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року          м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,
секретар Андреєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник, адвокат Дяченко Едуард Володимирович на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2025 року, постановлену у складі судді УС О.В., про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі 2-1187/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Дяченко Е.В. звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням в порядку ст.158 ЦПК України, в якому зазначив, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19.12.2011 року у справі № 2-1187/11 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 400 000,00 грн, а також судові витрати, сплачені при подачі позову в сумі 3027 грн10 коп, а всього 403037,10 грн. 
За домовленістю сторін виконавчий лист не пред`являвся до виконання, а тому виконавчі провадження не були відкриті стосовно ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження. 
02.07.2021 року ОСОБА_1 у добровільному порядку виконав вказане рішення та сплатив ОСОБА_2 борг у сумі 403037 грн 10 коп, про що останній надав нотаріальну посвідчену заяву.
Отже, станом на теперішній час, ОСОБА_1 не має боргу перед ОСОБА_2 за договором позики від 01.09.2010 року.
Проте, під час здійснення підготовки документів до продажу належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав (інформація зі спеціального розділу) було виявлено, що 12.12.2011 року реєстратором Полтавської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту на майно боржника ВП30304022 від 08.12.2011 року було зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна), реєстраційний номер обтяження: 11955224, яким накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 .
Вказує, що немає необхідності для подальшого існування вказаного обтяження, оскільки судове рішення виконано ОСОБА_1 в добровільному порядку, на теперішній час відкритих виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики від 01.09.2010 року не має.
З урахуванням викладеного заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 08.11.2011 року, у справі №2-1187/11 про арешт майна ОСОБА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-1187/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дяченко Е.В., подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити. 
Порушення норм процесуального права вбачає в тому, що судом не взято до уваги положення статті 158 ЦПК України якими регулюються питання скасування заходів забезпечення позову, та які не покладають обов`язок на заявника надавати суду копію ухвали, на підставі якої були вжиті відповідні заходи забезпечення. 
Вказує, що ОСОБА_1 не має боргу перед ОСОБА_2 за договором позики від 01.09.2010 року, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19.12.2011 року у справі №2-1187/11 виконане у повному обсязі в добровільному порядку. Отже, наразі вжиті заходи забезпечення позову є безпідставними. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.
Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Дяченко Е.В., приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з власних технічних засобів, доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав в ній зазначених.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вказаних вимог закону.
Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у статті 158 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.
Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.
Матеріали справи направлені до суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що обтяження на майно ОСОБА_1 накладено саме на підставі ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2011 у справі №2-1187/11 в межах цивільного провадження за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає висновок суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову правильним, а доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.
Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч.6 ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Повний текст постанови складено 20.02.2026 року.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник, адвокат Дяченко Едуард Володимирович, залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий       Л.В. Базіль

Судді:        В.О. Бездрабко

С.В. Радченко