Справа №731/38/26 
Провадження №2-а/731/6/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді       Савенка А.І.,
за участю секретаря      Леоненко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Варвинський відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,  про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 
В С Т А Н О В И В:

27 січня 2026 року до суду надійшов зазначений позов.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 20 січня 2026 року поліцейським Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області винесено стосовно нього постанову серії ЕНА № 6538867 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення п.п. «а» п. 19.1 ПДР України. У постанові вказано, що 20 січня 2026 року, о 16 год. 35 хв., він керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.
Вважає постанову протиправною та винесеною з порушенням чинного законодавства, оскільки жодних порушень ПДР він не вчиняв. Постанова винесена без з`ясування обставин справи, без доказів вчинення порушення. Крім того, йому не роз`яснювали його права, справа фактично не розглядалась, постанова винесена формально, а тому вона підлягає скасуванню. 
Провадження у справі відкрито 30 січня 2026 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 24 лютого 2026 року. 
24 лютого 2026 року надійшов відзив відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на позовну заяву, до якого додано копію постанови та відеозапис порушення (а.с. 37-51).
У зв`язку з відключенням електроенергії розгляд справи відкладено до 10 березня 2026 року.
10 березня 2025 року від позивача надійшли письмові пояснення по справі (а.с. 61-65).
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, які містять клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 61-65). У поясненнях наголошував, що інспектором поліції порушено процедуру та порядок складання постанови, не роз`яснив йому права, обмежившись кількома загальними словами, фактично розгляду справи не було.
 
Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області свого представника у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 58). У відзиві на позов (а.с. 37-51) просили розглянути справу без участі представника ГУНП та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки постанова винесена без порушень. Пояснили, що 20 січня 2026 року, о 16 год. 35 хв., на автодорозі Новий Биків – Прилуки, +100М працівниками поліції зафіксовано рух транспортного засобу ОСОБА_1 без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. Згідно з підпунктом «а» пункту 19.1 ПДР України у темну пору доби на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла. Відповідно до ПДР України темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця. Захід сонця був у цей день о 16 год. 21 хв. Отже, о 16 год. 35 хв. вимога про увімкнення ближнього світла фар була обов`язковою до виконання. Склад правопорушення є формальним, умисел не вимагається. Верховний Суд у постановах від 23 квітня 2020 року у справі 813/1790/18 та від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16 зазначив, що порушення процедури є підставою для скасування рішення лише у випадку, якщо воно могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивач не надав, його доводи є лише спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката вважають завищеним. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
 
Як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6538867, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 14, 46-48). Відповідно до оскаржуваної постанови 20 січня 2026 року, о 16 год. 35 хв., на автодорозі Новий Биків–Прилуки, +100 м від Новий Биків, ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом RENAULT TRAFIC, НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.п. «а» п. 19.1 ПДР України. У графі 7 постанови «До постанови додаються» вказано: «відеозапис з нагрудної бодікамери М505В S/N202308220040».
Відповідно до правого висновку Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі № 524/3206/16-а органи поліції можуть виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері дорожнього руху на місці вчинення порушення.
За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
 
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
 
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зі змінами. 
 
Відповідно до підпункту «а» пункту 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. 
Відповідно до п. 1.10 ПДР України темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця. Захід сонця був 20 січня 2026 року був о 16 год. 21 хв. Отже, о 16 год. 35 хв. вимога про увімкнення ближнього світла фар дійсно була обов`язковою до виконання.
Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У графі 7 постанови «До постанови додаються» вказано: «відеозапис з нагрудної бодікамери М505В S/N202308220040».
На відеозаписі, наданому відповідачем, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом RENAULT TRAFIC, НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби у вказані в постанові місце та час.
 
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, може бути як у формі умислу, так і у формі необережності. За таких обставин зафіксовані на відеозаписі пояснення позивача, які він надав працівникам поліції, про те, що він не сприймав 16 годину 35 хвилин 20 січня 2026 року як темну пору доби, не впливають на кваліфікацію його дій. 
 
Разом з тим, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність лише за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Тобто обов`язковими кваліфікуючими ознаками об`єктивної сторони є початок руху чи зміна його напрямку.
 
Частина 2 ст. 122 КУпАП не містить положень про відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами під час руху. Тобто, якщо водій керує транспортним засобом поза межами населеного пункту та не змінює напрямок руху, тобто рухається у своїй смузі на не застосовує маневрування, то кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 122 КУпАП є неправильною. Натомість водій у такому випадку може нести адміністративну відповідальність за ст. 125 КУпАП, де передбачена відповідальність у формі попередження.
 
З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення слід надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), який розглянув справу.
Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Суд, дослідивши доводи відповідача щодо явного завищення позивачем своїх витрат на правничу допомогу, вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2 000,00 грн відповідають критерію розумності та об`єму виконаної роботи, підтверджені копією договору з визначений розміром гонорару (а.с. 16), копією акта про виконання робіт від 23 січня 2026 року (а.с. 17) та копією довідки адвоката Гезердави В.В. про отримання гонорару (а.с. 18), а тому зменшенню не підлягають.
Зважаючи на задоволення позову, судовий збір в сумі 665,60 грн та витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 2 000,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд –

 
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (код ЄДРПОУ 40108651, юридична адреса: 14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, 74), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Варвинський відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 34287219, 17600, с-ще Варва Чернігівської області, вул. Пилипенка, б. 3а) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
 
Визнати дії протиправними та скасувати постанову інспектора СРПП (м. Бобровиця) ВП № 2 Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області Пішого Артема Олексійовича серії ЕНА № 6538867 від 20 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п.п. «а» п. 19.1 ПДР України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу. 
Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору та 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.
 
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.
 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

 
Суддя          А.І.Савенко