Справа № Справа № 530/2319/25
Номер провадження 2/530/341/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026           м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О. В., за участю секретаря судового засідання Стрілець Л.Г., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду із позовом до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя. 
З позову вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі у період часу з 10.10.2020 по 30.10.2025. Шлюб між сторонами було розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави.
Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку прощею 0,15 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0100, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Вказаний факт придбання житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу, НСР 582696 від 04.03.2024 року, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., реєстраційний номер №470. 
Також під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0101, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства.
Вказаний факт придбання земельної ділянки підтверджується Договором купівлі-продажу, НСР 582700 від 04.03.2024 року, який приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., реєстраційний номер №474.
Відповідно до даних реєстру, титульним власником житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та обох земельних ділянок є відповідач – ОСОБА_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 позбавлений можливості розпоряджатись належною йому часткою майна у спільному майні подружжя, так як в реєстрі міститься інформація виключно про відповідача, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом.
В підготовче судове засідання 26.03.2026 року учасники справи не з`явились, позивач та його представник ОСОБА_3 надали до суду заяву в якій просили розгляд справи проводити без їх участі та позовні вимоги задовільнити, відповідач надіслала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити без її участі, судові витрати просила визначити в порядку ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у підготовчому судовому засіданні без участі сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ( а.с. 9-11) , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі у період часу з 10.10.2020 по 30.10.2025. Шлюб між сторонами було розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави (а.с. 12-13). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку прощею 0,15 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0100, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаний факт придбання житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу, НСР 582696 від 04.03.2024 року, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., реєстраційний номер №470 (а.с. 14-18). Також під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0101, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства. Вказаний факт придбання земельної ділянки підтверджується Договором купівлі-продажу, НСР 582700 від 04.03.2024 року, який приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., реєстраційний номер №474 (а.с. 6-8). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав, власником житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та обох земельних ділянок є відповідач – ОСОБА_2 (а.с. 8, 17, 18).
Таким чином, ОСОБА_1 позбавлений можливості розпоряджатись належною йому часткою майна у спільному майні подружжя, так як в реєстрі міститься інформація виключно про відповідача, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом (а.с. 2-5).
Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також відповідно до ч.3ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. 
На підставі частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) та постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 642/3950/17 (провадження № 61-7008св19). 
Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При вирішенні спору суд, виходячи з принципу диспозитивності, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України.
Факт придбання житлового будинку та земельних ділянок в період шлюбу сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи. Тому суд вважає, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності.
Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Також відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Суд, вивчивши всі докази по справі, письмові пояснення, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2784 грн 81 коп.. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1392 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачу з державного бюджету 1392 грн. 40 коп. сплаченого судового збору

Керуючись ст. ст.12,13,81,142,200,206,259,263-265,352 ЦПК України, суд - ,
В И Р І Ш И В :
Цивільний позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя – задовольнити.
Визнати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., №1 – огорожа, земельну ділянку площею 0.15 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0100, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0101, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства – спільним майном подружжя.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., №1 – огорожа, земельну ділянку площею 0.15 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0100, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0101, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства.
Залишити у власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., №1 – огорожа, земельну ділянку площею 0.15 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0100, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 5321355400:30:016:0101, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства..
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 1392 (одна тисяча триста дев`яносто дві) грн. 40 коп..
Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету 1392 (одна тисяча триста дев`яносто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. В. Ситник