БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №730/167/26 
Провадження № 2/730/268/2026
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р.  м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (далі - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Договором кредиту №ДП 0010068 у розмірі 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн – борг за основною сумою, 1764,00 грн – борг за процентами, 600,00 грн – борг за комісією, а також понесені судові витрати (судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу). Свої вимоги обгрунтовує тим, що 05.01.2025р. між ТОВ «ФК «Майбіз» і ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» було укладено вказаний кредитний договір у електронній формі, підписаний позичальником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. За умовами даного договору товариство надає позичальнику кредит у сумі 2000,00 грн строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою 0,9% у день та комісією за надання кредиту в розмірі 30% від його суми, що складає 600,00 грн. Кредитодавець виконав зазначені свої фінансові зобов`язання, надавши позичальнику обумовлену суму грошових коштів шляхом їх переказу на його банківський картковий рахунок за посередництвом платіжної установи ТОВ «ПрофітГід». Однак відповідач свої кредитні зобов`язання за даним договором належним чином та своєчасно не виконав, у зв`язку з чим допустив прострочену заборгованість, яка становить 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн – борг за основною сумою, 1764,00 грн – борг за процентами, 600,00 грн – борг за комісією. У подальшому за договором факторингу №14/10/25 від 14.10.2025р. ТОВ «ФК «Майбіз» відступило ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимог, у тому числі й до ОСОБА_1 за означеним кредитним договором. Тому вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.
Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 25 лютого 2026 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав.
При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.1, 2 прохальної частини позову просив розглядати справу саме в такому порядку та без його участі, а приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 25 лютого 2026 року було надіслано за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причин повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав.
Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку.
За приписами ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
У ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).
Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).
За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства).
Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» і ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту №ДП 0010068 (Споживчий кредит. Електронна форма), згідно умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в кредит у розмірі 2000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «Майбіз» https:/bit.ly/4c20aiw (посилання) (п.1); строк, на який надається кредит, – 98 днів (п.3); кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки позичальника протягом двох банківських днів з дня підписання договору (п.4); процентна ставка фіксована – 0,9% за кожен день користування кредитом і застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.3 договору, денна процентна ставка – 0,9%, періодичність сплати процентів – кожні 14 днів, детальні дати видачі кредиту, дати та терміни повернення кредиту та сплати процентів і комісії – визначені графіку платежів, що є додатком №1 та невід`ємною частиною договору (п.5); комісія за надання кредиту – 600,00 грн, яка нараховується одноразово в день підписання договору за ставкою 30% від суми наданого кредиту (п.10.)
Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «Майбіз» підтвердило, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством при укладенні договору №ДП 0010068, підписання якого вчинено шляхом використання одноразового ідентифікатора (18GjM66c), що є аналогом електронного підпису.
Оскільки вказаний кредитний договір створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису уповноваженого представника кредитодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника (18GjM66c), особу якого було ідентифіковано й верифіковано, з огляду на його неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана. При цьому, суд констатує, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без вчинення послідовності дій щодо акцептування пропозиції укласти електронний договір, подальше укладення між позивачем і відповідачем електронного кредитного договору на сайті є неможливим. Тобто, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони у вказаному кредитному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він у силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Зазначене відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України та узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, якау цій категорії справ є незмінною.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Майбіз» зазначені свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши ОСОБА_1 можливість користуватися обумовленим розміром фінансових ресурсів, що підтверджується квитанцією №436103-63023-08474 від 05.01.2025р. та довідкою ТОВ «ФК «Майбіз» від 10.12.2025р. щодо здійснення товариством через ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon) транзакції з перерахування коштів у сумі 2000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , що була повідомлена позичальником у кредитному договорі.
Натомість ОСОБА_1 кредит, відсотки за його користування та комісію за надання кредиту у відповідності до умов кредитного договору та графіку платежів в повному обсязі та своєчасно не повернув, порушивши свої договірні зобов`язання. 
Згідно складеного та наданого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» розрахунку ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу і заборгованість позичальника за кредитним договором №ДП 0010068 від 05.01.2025р. станом на 12.12.2025р. склала 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн – борг за тілом кредиту, 1764,00 грн – борг за нарахованими та несплаченими процентами, 600,00 грн – борг за комісією що відповідачем не спростовано, зокрема й шляхом надання інших своїх контрозрахунків.
Право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, яка є складовою частиною загальних витрат за споживчим кредитом, передбачене п.4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.11, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції з 10 червня 2017 року), Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року №49 (Правила про споживчий кредит), і з такою умовою договору позичальник погодився, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 13.07.2022р. у справі №496/3134/19.
Суд також констатує про правомірність нарахування ТОВ «ФК «Майбіз» ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом саме у межах встановленого та погодженого сторонами строку дії договору, який є рівним строку кредитування (98 днів, до 12.04.2025р.), ці відсотки не є процентами, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання (ч.2 ст.625 ЦК України), що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16.
Крім того, суд не вбачає підстав для визнання несправедливими умов укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки штрафні санкції позивач відповідачу не обраховував, а нараховані у межах строку кредитування відсотки, з якими позичальник погоджувався, підписуючи договір, не відносяться до сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації в розумінні положень п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Враховуючи принцип свободи договору відповідач мав можливість не вступати з кредитодавцем у кредитні правовідносини, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами несправедливим, проте погодився на такі умови договору, підписавши його без будь яких застережень. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право, передбачене п.21 договору, на відмову протягом 14 календарних днів від договору без пояснення причин відповідач продовжував користуватися коштами кредитодавця й до нього з жодними заявами не звертався. 
Прикметно, що величина встановленої у кредитному договорі та застосованої при нарахуванні відсотків денної процентної ставки в 0,9% і на її основі фіксованої процентної ставки 0,9% у день не перевищує її максимального розміру, передбаченого ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (1%).
Чинне законодавство не наділяє суд повноваженнями зменшувати суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору.
14 жовтня 2025 року між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (Фактор) і ТОВ «ФК «Майбіз» (Клієнт) укладено договір факторингу №14/10/25, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор повинен прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (п.1.1). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до чинного законодавства; підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін, є невід`ємною частиною договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги (п.2.1.3).
Факт передачі від ТОВ «ФК «Майбіз» до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» прав вимоги за вказаним договором факторингу, зокрема й щодо боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №ДП 0010068 від 05.01.2025р. у сумі 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн – борг за тілом кредиту, 1764,00 грн – борг за процентами, 600,00 грн – борг за комісією, підтверджується реєстром прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025р., платіжною інструкцією №579936437.1 від 28.10.2025р. про оплату ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» ТОВ «ФК «Майбіз» за договором факторингу.
Право кредитодавця на відступлення права вимоги без згоди позичальника кредитним договором не обмежене.
ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» не здійснювало ніяких додаткових нарахувань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
Водночас ОСОБА_1  після відступлення ТОВ «ФК «Майбіз» до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» права вимоги за договором факторингу ніяких платежів первісному чи новому кредитору не здійснював, у зв`язку з чим відповідач має перед позивачем непогашену заборгованість за кредитним договором №ДП 0010068 від 05.01.2025р. у сумі 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн – борг за тілом кредиту, 1764,00 грн – борг за процентами за користування кредитом, 600,00 грн – борг за комісією.
Натомість ОСОБА_1 усупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, зокрема й щодо укладення кредитного договору та отримання кредиту, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать й витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
По даній справі ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та на професійну правничу допомогу адвоката Ткаченко Ю.О. в сумі 4500,00 грн, які підтверджені належними й допустимими доказами (договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025р. із Додатком №1 «Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги», Додатком №2 «Витяг з Акту №3-ДІЛ приймання-передачі надання правничої допомоги» від 08.12.2025р. щодо боржника ОСОБА_1 , які містять детальний опис виконаних адвокатом послуг та їх вартості, платіжна інструкція №579936563.1 від 11.12.2025р. про оплату гонорару адвоката, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та адвокатський ордер).
При цьому, суд враховує, що до понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу адвоката відносяться як оплачені, так і ті, що будуть оплачені ним у майбутньому, що відповідає умовам договору та усталеній практиці Верховного Суду (постанови від 27.07.2022р. у справі №686/28627/18, від 15.06.2021р. у справі №159/5837/19, від 03.10.2019р. у справі №922445/19та Європейського суду з прав людини (п.115 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України від 07.11.2013р»).
Суд зважує на ту обставину, що відповідачем не було подано заперечень чи клопотань про зменшення пред`явлених стороною позивача до стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р.); відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (рішення у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р). Наведене також узгоджується й з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18,  де ВП ВС зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Тому, зважаючи на викладене та з огляду на критерії співмірності, розумності, обгрунтованості та пропорційності, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн, яка підлягає компенсації за рахунок відповідача, є обгрунтованою, адекватною й забезпечить справедливий баланс між інтересами сторін.
Таким чином, зважаючи на повне задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2662,40 грн сплаченого ним при подачі заяви судового збору та 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього – 7162,40 грн судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.6, 203, 205, 207, 215, 216, 512-516, 526, 530, 610, 611, 625-629, 638-642, 1046-1056-1, 1077-1086 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 137, 141, 258-268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором №ДП 0010068 від 05.01.2025р. у сумі 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн – борг за тілом кредиту, 1764,00 грн – борг за процентами за користування кредитом, 600,00 грн – борг за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» 2662,40 грн судового збору та 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ-44280974, юридична адреса: 08205, м. Ірпінь Бучанського району Київської області, вул. Садова, буд.31/33, офіс 40/3.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець