ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34437/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Марганецької міської ради 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025, (суддя суду першої інстанції Горбалінський В.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/34437/24 за позовом ОСОБА_1 до Марганецького міського голови Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Марганецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, 
УСТАНОВИВ:
27.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Марганецького міського голови Дніпропетровської області №97-к від 24.12.2024 року “Про відсторонення від виконання повноважень секретаря Марганецької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 ”;
- стягнути з Виконавчого комітету Марганецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи у певній сумі (визначеній на момент винесення рішення суду). 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки дострокове припинення повноважень секретаря ради оформлюється у вигляді рішення відповідної ради, яке приймається виключно на пленарному засіданні ради та підписується головою ради, у Марганецького міського голови Дніпропетровської області були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного розпорядження про відсторонення позивача від посади секретаря Марганецької міської ради без збереження заробітної плати. Також позивач наголошує, що процедура відсторонення особи, визначена ст.46 Кодексу законів про працю України та ст.154 Кримінального процесуального кодексу України, відсутня. Крім цього позивач зауважив, що скасування розпорядження про відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків є підставою для допуску його до виконання обов`язків секретаря міської ради та стягнення середнього заробітку за час відсторонення. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 02.04.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково. Визнав протиправним та скасував розпорядження Марганецького міського голови Дніпропетровської області №97-к від 24.12.2024 року “Про відсторонення від виконання повноважень секретаря Марганецької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 ”. Зобов`язав Марганецьку міську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи з 24.12.2024 року по 14.02.2025 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Марганецька міська рада звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить закрити провадження у справі в частині вимог до міського голови м. Марганця на підставі ст. 238 КАС України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Рішенням Вищого антикорупційного суду по справі 991/4164/23 від 19.01.2024, яке набрало законної сили 31.10.2024 частково задоволено позов прокурора САП ОСОБА_2 до депутата Марганецької міської ради Деркача А.В. про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; визнано необґрунтованою частину активів у виді нерухомого майна вартістю 2 258 503,02 грн. і стягнуто їх з ОСОБА_1 в дохід держави. Відповідно до п. 7-1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі набрання законної сили рішенням суду про визнання його активів чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави. Враховуючи той факт що повноваження ОСОБА_1 як депутата, припинені в силу закону, подальше перебування його на посаді секретаря Марганецької міської ради є таким, що суперечить основоположним вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Разом з тим процедура припинення повноважень секретаря ради у таких випадках законодавчо не визначена. Заявник апеляційної інстанції звертає увагу суду на те, що ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» який прийнято ВР 02.05.2023 № 3077-IX, який набере чинності через шість місяців з дня його опублікування, але не раніше ніж через шість місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вказану правову невизначеність усунуто. Зокрема, в п.5 ч.1, 2 ст. 73 ЗУ № 3077-IX зазначено наступне: «Підставами для припинення служби в органах місцевого самоврядування у разі втрати посадовою особою місцевого самоврядування права на службу або його обмеження є набрання законної сили рішенням суду про визнання її активів або активів, набутих за її дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави. За наявності підстав, передбачених пунктами 1-5 частини першої цієї статті, керівник служби зобов`язаний звільнити службовця місцевого самоврядування протягом трьох робочих днів з дня настання або встановлення відповідного факту, якщо інше не встановлено законом, а за наявності інших підстав, передбачених частиною першою цієї статті, - у місячний строк. За наявності підстав, передбачених пунктами 1-5 частини першої цієї статті, виборна посадова особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради протягом трьох робочих днів з дня настання або встановлення відповідного факту, якщо інше не встановлено законом, а за наявності інших підстав, передбачених частиною першою цієї статті, - у місячний строк. Звільнення виборних посадових осіб відповідно до абзацу другого цієї частини здійснюється сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті, районної, обласної ради шляхом видання розпорядження». Однак, оскільки на момент прийняття оскаржуваного розпорядження порядок перебування особи на посаді секретаря міської ради, за мови що така особа втратила статус депутата відповідної ради, законодавчо не врегульовано, з метою недопущення завдання збитків місцевому бюджету та інших протиправних дій було прийнято рішення про відсторонення позивача від посади секретаря. Також, відповідач зазначає, що даний спір не є публічно – правовим, адже позивач втратив повноваження депутата місцевої ради , відтак вважає, що спір не підсудний адміністративному суду, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
ОСОБА_1 також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/34437/24 в частині зобов`язання Марганецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи з 24.12.2024 по 14.02.2025 змінити. В цій частині резолютивну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/34437/24 викласти у наступній редакції: «Стягнути з Виконавчого комітету Марганецької міської ради (код ЄДРПОУ 0405218) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час відсторонення від роботи з 24.12.2024 по 14.02.2025 у сумі 137 438,73 грн. (сто тридцять сім тисяч чотириста тридцять вісім гривень 73 копійки)».
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , як секретар Марганецької міської ради обіймав посаду та отримував оплату праці від Виконавчого комітету Марганецької міської ради. Звертає увагу, що оскаржуваним розпорядженням Марганецького міського голови Дніпропетровської області № 97-к від 24.12.2024 «Про відсторонення від виконання повноважень секретаря Марганецької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 », в тому числі було зобов`язано Відділ бухгалтерського обліку виконавчого комітету Марганецької міської ради (Крамаренко А.О) не нараховувати ОСОБА_1 будь-яких виплат у зв`язку з відстороненням його від роботи. Отже, Марганецька міська рада не є уповноваженою особою щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку за час відсторонення від роботи з 24.12.2024 року по 14.02.2025. Наголошує, що відсторонення від роботи є втручання у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому в силу положень п.1 ст. 92 Конституції України таке втручання дозволено виключно законами України. Трудовим законодавством України не передбачено можливість відновлення права працівника, незаконно відстороненого від роботи, на компенсацію втраченої частини заробітної плати, проте вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію права та вирішити питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням без збереження заробітної плати, застосовуючи порядок, передбачений в ст. 235 КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Згідно наданої представником відповідача довідки за вих. № 2/25 від 16.01.2025, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 у Виконавчому комітеті Марганецької міської ради складає 3 524,07 грн. З огляду на викладене, середній заробіток ОСОБА_1 за період з 24.12.2024 по 14.02.2025 складатиме: 39 робочих днів * 3 524,07 грн. = 137 438,73 грн.
Також, позивач подав до суду клопотання, в якому зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу Марганецької міської ради [п.п. 26, 27 відзиву] позивачем наголошено на існуванні РОЗПОРЯДЖЕННЯ № 11 від 25.12.2024 «Про зупинення дії Постанови Марганецької ТВК Нікопольського району Дніпропетровської області», яким було зупинено підстави припинення депутатських повноважень депутата Марганецької міської ради Деркача Анатолія, передбачені п. 7 (з позначкою 1) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад. Позивач наголошує, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом в ухвалі від 26.05.2025 у справі № 160/30663/24 було встановлено, що розпорядженням голови відповідача від 25.12.2024 № 11 зупинено дію постанови Марганецької міської територіальної виборчої комісії Нікопольського району Дніпропетровської області № 15 від 10.11.2024 «Про визнання обраним депутатом Марганецької міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області наступного за черговістю кандидата в депутати в єдиному виборчому списку від Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» до розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 по справі № 991/4164/23 Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду. Отже, обставини існування факту зупинення підстав припинення депутатських повноважень депутата Марганецької міської ради Деркача Анатолія підтверджені, в тому числі, і остаточним судовим рішення у справі № 160/30663/24.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скаргапозивача задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 26.11.2020 року рішенням №6-1/І Марганецької міської ради вважається обраним секретарем Марганецької міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 . 
19.01.2024 року рішенням Вищого антикорупційного суду по справі №991/4164/23 частково задоволено позов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Ткача Ігоря Михайловича до ОСОБА_1 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Визнано необґрунтованою частину активів у виді нерухомого майна вартістю 2 258 503,02 гривень, а саме :
- житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 283,4 кв м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1478469212101, вартістю на день набуття 2 836 059 грн;
- земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:155:0031, площею 0,0536 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647931212101, вартістю на день набуття 64 436 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави частину вартості необґрунтованих активів в розмірі 2 258 503,02 грн.
31.10.2024 року постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду по справі №991/4164/23 апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шпака В.І. залишено без задоволення, а рішення Вищого антикорупційного суду від 19.01.2024 року - без змін.
24.12.2024 року ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного суду по справі №991/4164/23 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вищого антикорупційного суду від 19.01.2024 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31.10.2024 року.
Зупинено виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 19.01.2024 року, залишеного без змін постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31.10.2024 року, до закінчення його перегляду в касаційному порядку
24.12.2024 року розпорядженням Марганецького міського голову №97-к відсторонено від виконання повноважень секретаря Марганецької міської ради ОСОБА_1 з дати фактичного виходу на роботу, без збереження заробітної плати.
14.02.2025 року рішенням Марганецької міської ради №1970/57-3/VIII достроково припинено повноваження секретаря Марганецької міської ради ОСОБА_1 з моменту прийняття цього рішення та звільнено. 
Вважаючи протиправним оскаржуване розпорядження, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні” та Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування” не передбачено відсторонення секретаря місцевої ради від виконання своїх обов`язків у випадку набрання законної сили рішення суду щодо визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, підлягають звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1, 5 ст.50 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.
Згідно ч.1, 3 ст.20 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі:
порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;
порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);
виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);
досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).
Виходячи з аналізу наведених норм Закону, слід зробити висновок, що секретарем селищної ради може бути депутат, обраний з числі депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
Відповідно до п.7-1 ч.1 ст.5 Закону України “Про статус депутатів місцевих рад” повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі набрання законної сили рішенням суду про визнання його активів чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави. 
Рішенням Вищого антикорупційного суду по справі 991/4164/23 від 19.01.2024, яке набрало законної сили 31.10.2024, частково задоволено позов прокурора САП ОСОБА_2 до депутата Марганецької міської ради Деркача А.В. про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; визнано необґрунтованою частину активів у виді нерухомого майна вартістю 2 258 503,02 грн. і стягнуто їх з ОСОБА_1 в дохід держави. 
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання:обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про службу в ОМС» Посадові особи місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині другій цієї статті, яких притягнуто до відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією або стосовно яких набрало законної сили рішення суду щодо визнання їх активів або активів, набутих за їх дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, підлягають звільненню з посади у порядку,
визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідно до п. 7-3 ч.1. ст. 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках. У випадках, передбачених пунктами 7, 7-1 і 7-3 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про очищення влади".
Таким чином, з 31.10.2024 позивач втратив повноваження депутати місцевої ради на підставі Закону, як особа у відношенні якої набрало законної сили рішення суду про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх в дохід держави, без прийняття рішення відповідною місцевою радою. 
Відповідно, як правильно зазначає відповідач, ОСОБА_1 , не маючи повноважень депутата, не мав права і обіймати посаду секретаря місцевої ради, адже посада секретаря ради обумовлює наявність у особи повноважень депутата цієї ради. 
Відтак, на думку суду, міський голова, враховуючи всі обставини справи, мав підстави для відсторонення позивача від посади до вирішення питання на сесії ради про його звільнення з посади секретаря.
Щодо доводів позивача про те, що рішення ВАКС про визнання необґрунтованими його активів було зупинено, відтак підстави для відсторонення його з посади – відсутні, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 436 ЦПК України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Так, дійсно в ухвалі суду від 24.12.2024 у справі 991/4146/23 зупинено виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 19 січня 2024 року, залишеного без змін постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2024 року, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Водночас, Рішенням Вищого антикорупційного суду від 19.01.2024 частково задоволено позов прокурора САП Ткача І.М. до ОСОБА_1 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; визнано необґрунтованою частину активів у виді нерухомого майна вартістю 2 258 503,02 грн, стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави частину вартості необґрунтованих активів у розмірі 2 258 503,02 грн.
Отже, судове рішення ВАКС від 19.01.2024 передбачало примусове виконання - стягнення у дохід держави необґрунтованих активів на суму 2 258 503.02 грн саме таке примусове виконання було зупинено судом касаційної інстанції до закінчення його перегляду касаційним судом.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили 31.10.2024, не було і не могло бути зупинено в частині визнання активів позивача необґрунтованими, відтак таке зупинення не має юридичного значення для вирішення цієї справи адміністративним судом.
Позивач наголошує, що існує РОЗПОРЯДЖЕННЯ № 11 від 25.12.2024 «Про зупинення дії Постанови Марганецької ТВК Нікопольського району Дніпропетровської області», яким було зупинено підстави припинення депутатських повноважень депутата Марганецької міської ради Деркача Анатолія, передбачені п. 7 (з позначкою 1) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад. Зазначає, що цей факт установлений ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.05.2025 в адміністративній справі 160/30663/24. 
Судом за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025, якою позовну заяву залишено без розгляду, зазначено, що розпорядженням голови відповідача від 25.12.2024 року № 11 зупинено дію постанови Марганецької міської територіальної виборчої комісії Нікопольського району Дніпропетровської області № 15 від 10.11.2024 року «Про визнання обраним депутатом Марганецької міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області наступного за черговістю кандидата в депутати в єдиному виборчому списку від Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» до розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 по справі № 991/4164/23 Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду.
Між тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.7-1 ч.1 ст.5 Закону України “Про статус депутатів місцевих рад” повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі набрання законної сили рішенням суду про визнання його активів чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави. 
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус депутата місцевих рад», у разі дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради вибори чи заміщення депутата, який достроково припинив повноваження, проводяться відповідно до закону про місцеві вибори.
Отже, як вже зазначалося, повноваження ОСОБА_1 як депутата, припинилися в силу положень п.7-1 ч.1 ст.5 Закону України “Про статус депутатів місцевих рад” 31.10.2024, без прийняття відповідного рішення місцевою радою та будь-яких додаткових постанов виборчої комісії. 
Таким чином, зупинення постанови Марганецької міської територіальної виборчої комісії Нікопольського району Дніпропетровської області № 15 від 10.11.2024 року «Про визнання обраним депутатом Марганецької міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області наступного за черговістю кандидата в депутати в єдиному виборчому списку від Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» до розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 по справі № 991/4164/23 Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду не змінює самого факту припинення повноважень позивача як депутата, та не зупиняє відносно нього дію спеціальної норми права - п.7-1 ч.1 ст.5 Закону України “Про статус депутатів місцевих рад”.
За викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови про відсторонення його від виконання повноважень секретаря місцевої ради – задоволенню не підлягають.
Оскільки вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування розпорядження Марганецького міського голови Дніпропетровської області №97-к від 24.12.2024 року “Про відсторонення від виконання повноважень секретаря Марганецької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 ” не підлягають задоволенню, відсутні підстави і для задоволення похідних позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час відсторонення.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Стосовно доводів відповідача про непідсудність цієї справи адміністративному суду, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Згідно п.2, 17 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України:
- публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;
- публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Як видно з матеріалів справи, даний спір виник у зв`язку з відсторонення секретаря місцевої ради від виконання ним повноважень, тобто цей спір стосується проходження особою публічної служби в органах місцевого самоврядування на виборній посаді, відтак є публічно – правовим та підлягає розгляду саме адміністративним судом. 
Та обставина, що позивач втратив повноваження депутата місцевої ради, не змінює підстав виникнення спору та його публічного - правового характеру, відтак не може свідчити про наявність підстав для закриття провадження у справі. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача в частині вимог про закриття провадження не підлягає задоволенню, водночас вона підлягає задоволенню в частині скасування рішення суду першої інстанції.
Також, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга позивача фактично обґрунтована посиланням на неправильне обрахування судом розміру середнього заробітку, також позивач вважає, що середній заробіток має бути стягнутий з виконавчого комітету ради. 
Відтак, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в повному обсязі, зокрема й про стягнення на його користь середнього заробітку, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Марганецької міської ради – задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до приписів ст. 139 КАС України розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Марганецької міської ради – задовольнити частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 в адміністративній справі № 160/34437/24 – скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник