ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2026 р. Справа№ 911/292/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Євсікова О.О.
суддів: Алданової С.О. 
Корсака В.А. 

за участю:
секретаря судового засідання: Лукінчук І.А.,
представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1. (поза межами приміщення суду);
від відповідача: ОСОБА_2 (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.02.2026 (повний текст складено 18.02.2026)
у справі № 911/292/26 (суддя Мальована Л.Я.) 
за позовом  ОСОБА_1 
до Садівничого товариства "Заліське"
про визнання недійсним рішення зборів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.
02.02.2026 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) сформував у системі «Електронний суд» позовну заяву, у якій просив Господарський суд Київської області визнати недійсними рішення загальних зборів членів Садівничого товариства «Заліське» (далі - Товариство), що відбулися 22.06.2019 та які були оформлені протоколом №1, в повному обсязі; судові витрати позивача стягнути з відповідача.
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 , серед іншого, зазначає, що загальні збори членів Товариства, що відбулися 22.06.2019, були скликані та проведені недійсним головою правління СТ «Заліське», недійсним правлінням СТ «Заліське» та за недійсної редакції Статуту Товариства, чим порушили корпоративні права позивача ОСОБА_1 . 
За доводами позивача, відповідно до редакції Статуту Громадської Організації «Садівниче Товариство «Заліське», яка була дійсною на момент проведення загальних зборів членів Громадської Організації «Садівниче Товариство «Заліське», що відбулися 20.08.2016, головувати на загальних зборах членів Товариства може тільки голова правління. Однак пані ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), яка головувала на загальних зборах членів Товариства, що відбулися 22.06.2019, не було обрано на посаду голови правління, оскільки рішення загальних зборів членів Товариства, що відбулися 20.08.2016, визнані недійсними.
ОСОБА_1 надав підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позиції учасників справи.
Товариство звернулося з клопотанням, у якому просило до відкриття провадження у справі вивчити питання: позивач вже оскаржував рішення загальних зборів, що відбулися 22.06.2019, у справах №911/737/22, 911/2454/25, 5/01/911/2938/25, 911/3105/25, 911/333/26; позивач не надає жодних потрібних за законом документів (нового пенсійного посвідчення чи результатів обстеження в медико-соціальних експертних комісіях), натомість у 24 справах до Товариства маніпулює простроченим посвідченням і доказом з публічного сайту, який не може бути доказовою базою як і публічна кадастрова карта.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2026 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Товариства, що відбулися 22.06.2019.
Відмовляючи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України у відкритті провадження у справі за поданим ОСОБА_1 позовом (у зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав), суд зазначив, що предмет та підстави позову у справі №911/737/22 є аналогічними з предметом та підставами позову, викладеними у даній позовній заяві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2026, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду Київської області для продовження розгляду; судові витрати стягнути з СТ «Заліське».
На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що підстави позовів у справі № 911/737/22 та у справі №911/292/26 є різними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/292/26 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.02.2026 до надходження матеріалів справи №911/292/26.
09.03.2026 до апеляційної інстанції через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Євсікова О.О. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Євсікову О.О. від розгляду справи №911/292/26. Передано матеріали заяви у справі №911/292/26 для вирішення питання про відвід судді Євсікова О.О. у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.
11.03.2026 матеріали справи №911/292/26 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід передано колегії у складі: головуючий суддя Спаських Н.М., судді Горбасенко П.В., Яценко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 06.03.2026 про відвід судді Євсікову О.О. від розгляду справи №911/292/26.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.02.2026 у справі №911/292/26. Розгляд справи призначено на 20.04.2026.

Позиції учасників справи.
31.03.2026 Товариство з пропуском встановленого судом строку подало відзив на апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення такого строку. У судовому засіданні 20.04.2026 суд розглянув клопотання Товариства про поновлення строку на подання відзиву та відмовив у його задоволенні, у зв`язку з чим поданий Товариством відзив суд залишає без розгляду.

ОСОБА_1 надав відповідь на поданий Товариством відзив на апеляційну скаргу.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 також надав пояснення по суті апеляційного перегляду, у яких зазначає, що юридичні факти, на яких ґрунтуються заявлені ним позовні вимоги у справах №911/292/26 та №911/737/22, є змістовно різними. Скаржник також зазначає, що підстави для позовів у справах №911/737/22 та №911/292/26 не можуть бути тими самими хоча б тому, що підстави для позову у справі №911/292/26 виникли вже після розгляду по суті справи №911/737/22 і відповідач аж ніяк це не заперечував.

Розгляд клопотань
18.03.2026 до апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні, призначеному на 20.04.2026, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

25.03.2026 ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про приєднання документів (письмових доказів) до матеріалів справи №911/292/26. 
Заявник зазначає, що з метою повного та всебічного розгляду справи, а також підтвердження обставин, на які він посилається, необхідно долучити до матеріалів справи документи: копію адвокатського запиту адвоката Панамаренка Д.М. до Архівного відділу Броварської РДА Київської області «Про надання копій документів на підставі яких до «Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» внесена інформація про керівника Садівничого товариства «Заліське» (ЄДРПОУ: 23566951)»; копії документів, наданих Архівним відділом Броварської РДА Київської області адвокату Панамаренку Д.М. у відповідь на адвокатський запит. 
Відповідно до ст. 80, 269 ГПК України єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т. ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача).
Отже, у разі подання учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Скаржник в апеляційній скарзі на виконання вимог ч. 4 ст. 80, п. 6 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 269 ГПК України взагалі не заявляв про долучення додаткових доказів, не наводив їх переліку, не обґрунтовував наявності виняткового випадку неподання зазначених доказів у встановлений строк, як і не доводив неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.
Тобто відповідач не дотримався чітко встановленого процесуальним законодавством порядку подання додаткових доказів в суді апеляційної інстанції, а отже не вчинив відповідної процесуальної дії, що, як наслідок, виключає вчинення судом апеляційної інстанції процесуальних дій щодо долучення та надання оцінки додатковим доказам. 

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій просив визнати недійсними рішення загальних зборів членів Товариства, що відбулися 22.06.2019 та які були оформлені протоколом №1 в повному обсязі; судові витрати позивача стягнути з відповідача.
Обґрунтування позовних вимог наведено вище за текстом цієї постанови.
Ухвалою від 06.02.2026 Господарський суд Київської області позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та зобов`язав позивача усунути недоліки, а саме надати належні докази сплати судового збору в розмірі 3 328, 00 грн.
Суд встановив, що подана позовна заява не відповідає вимогам ГПК України та підлягає залишенню без руху, оскільки не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.
16.02.2026 через систему "Електронний суд" позивач надав заяву про усунення недоліків, у якій зазначив, що його посвідчення про інвалідність є дійсним.
До відкриття провадження у справі у системі "Електронний суд" Товариство сформувало клопотання, вимоги та обґрунтування якого наведено вище за текстом цієї постанови.
Розглядаючи матеріали позовної заяви, суд першої інстанції встановив, що рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Товариства, що відбулися 22.06.2019, які оформлені протоколом №1, відмовлено.
Апеляційний суд з відкритих джерел, зокрема, розміщених на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень та в системі «Діловодство спеціалізованого суду» щодо справи №911/737/22 встановив таке.
Судовими рішенням у справі №911/737/22 встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Товариства від 22.06.2019, оформлених протоколом №1, з наведених питань 4-6. 
Позов обґрунтовано тим, що: 
- вище викладена у протоколі № 1 оскаржуваних загальних зборів СТ «Заліське» від 22.06.2019 інформація не відповідає дійсності, а самі збори відбулися з численними порушеннями;
- порушено пункт 8.3.15 статуту СТ "Заліське", яким передбачено, що голова правління Товариства відкриває і веде загальні збори, організовує реєстрацію членів Товариства; секретар для ведення протоколу обирається загальними зборами. Так, зі змісту протоколу №1 оскаржуваних загальних зборів СТ "Заліське" від 22.06.2019 вбачається, що загальні збори в порушення зазначених положень статуту не обирали секретаря зборів;
- зі змісту пункту 1 протоколу № 1 оскаржуваних загальних зборів СТ "Заліське" від 22.06.2019 вбачається, що головою правління дано доручення реєструвати осіб, які будуть підходити вже по ходу звітних доповідей. Також, як вбачається з протоколу № 1, на момент розгляду третього питання порядку денного рахункова комісія продовжувала реєстрацію учасників; 
- на момент початку загальних зборів не були присутні всі, хто зареєструвався, тому необхідна кількість учасників не могла проголосувати за визначений протоколом порядок денний й приймати рішення про затвердження перших пунктів порядку денного;
- головою СТ "Заліське" самовільно внесено зміни до порядку денного, без погодження їх із загальними зборами, а підписи на протоколі № 1 загальних зборів СТ "Заліське" від 22.06.2019, завірені нотаріусом 10.07.2019, поставили особи, які не були уповноважені на це загальними зборами;
- з акта № 4 про результати реєстрації членів СТ «Заліське» на загальних зборах від 22.06.2019 вбачається, на загальних зборах СТ "Заліське" були присутні 237 осіб. Однак згідно зі списками присутніх членів СТ "Заліське" зареєструвалися 236 осіб. Доказів, що саме ці особи є членами СТ «Заліське», не зазначено й не долучено;
- списки реєстрації присутніх членів складені за приналежністю конкретної особи до конкретної земельної ділянки, тобто за принципом «власник земельної ділянки в Садівничому товаристві - один голос на зборах». Однак внесені до списку відомості не відповідають даним Державного земельного кадастру щодо власників земельних ділянок Садівничого товариства, а також списку членів СТ "Заліське" станом на 22.06.2019. Тобто особи, які голосували за прийняття рішень загальними зборами, не були членами СТ "Заліське" і не мали права голосу;
- на аркуші 1 списку присутніх членів СТ "Заліське": зареєстровані за № 1- 2 ОСОБА_3 як власник земельної ділянки АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 як власник земельної ділянки АДРЕСА_1 . Однак за даними ДЗК земельна ділянка АДРЕСА_1 не зареєстрована, а тому встановити, що саме ОСОБА_4 є членом СТ «Заліське» і має право голосу, встановити неможливо; по АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_5 (№ 4 списку), тоді як право власності на земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_6 ; зареєстровані за № АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказані як власники однієї земельної ділянки АДРЕСА_3 , тоді як ОСОБА_8 не є членом Садівничого товариства, але голосував;
- на аркуші 2 списку присутніх членів СТ "Заліське": по АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 списку), тоді як право власності на земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_10 . Тобто, ініціали осіб, які голосували, не збігаються і встановити, що саме ОСОБА_11 голосував неможливо; зареєстрована за № 14 ОСОБА_12 як власник земельної ділянки АДРЕСА_4 . Однак за даними ДЗК земельна ділянка АДРЕСА_4 зареєстрована за ОСОБА_13 . Таким чином, ОСОБА_12 не мала права голосу на зборах; по АДРЕСА_5 зареєстрований ОСОБА_14 (№ 17 списку), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_15 ; по АДРЕСА_6 зареєстрований ОСОБА_16 (№ 26 списку), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_17 ;
- на аркуші 4 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": за №19 зареєстровано ОСОБА_18 як власника земельної ділянки АДРЕСА_7 . Однак потім АДРЕСА_8 викреслено і дописано зверху інше прізвище ( ОСОБА_19 ), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_20 ; - за №22 зареєстровано ОСОБА_21 як власника земельної ділянки АДРЕСА_9 , тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_22 ;
- на аркуші 6 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": по АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 зареєстровані ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ( АДРЕСА_12 та 32 списку), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_25 ;
- на аркуші 7 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": за №2 зареєстровано ОСОБА_2 як власника земельної ділянки АДРЕСА_13 , тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_26 ; зареєстровані за №№ 4 та 7 прізвища людей як власників земельних ділянок по вулиці Центральній та В.Лісовій. Однак не зазначено власниками яких саме земельних ділянок вони є, а тому встановити чи є вони членами СТ "Заліське" і чи мають право голосу неможливо;
- на аркуші 8 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": за №№ 13,14, 15 зареєстровані три особи, за яких стоять підписи однієї особи; за № 15 зареєстровано ОСОБА_27 як власника земельної ділянки АДРЕСА_14 , тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_28 ;
- згідно із актом № 4 про результати реєстрації членів СТ "Заліське" на загальних зборах від 22.06.2019 та реєстром доручень загальних зборів СТ "Заліське" від 22.06.2019 77 осіб голосували за «дорученнями». Однак, позивач стверджує, що з огляду на норми Закону України «Про кооперацію» діє принцип безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності, кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Тобто, за твердженням позивача, право голосу у кооперативній організації не може бути передано іншій особі, в тому числі шляхом видання відповідного доручення; 
- 31 доручення на право участі та голосування на загальних зборах, з огляду на норму ст. 245 ЦК України, є нікчемним;
- під час підрахунку голосів були враховані доручення: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 (всього 8), які не є членами Садівничого товариства "Заліське", а отже не мали права голосу;
- таким чином, оскільки 18 осіб, які брали участь в голосуванні, не є членами СТ "Заліське", 31 доручення є нікчемним, 8 доручень видані не членами СТ "Заліське", то 57 голосів не могли бути враховані під час проведення оскаржуваних загальних зборів та голосування. Отже, рішення загальних зборів СТ "Заліське" від 22.06.2019, що оформлені протоколом № 1, є такими, що прийняті за відсутності кворуму, що є безумовною підставою для визнання недійсними таких рішень;
- щодо порушення його прав оскаржуваними рішеннями загальних зборів позивач зазначив, що на них не були враховані його зауваження щодо відсутності правових підстав для їх прийняття. Так, зокрема, незаконним є прийняття положення, згідно з яким посадовим особам кооперативу надані повноваження на стягнення додаткових коштів (плати) з членів садівничого товариства та право відключення їх від електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 та Верховного Суду від 16.04.2024, у задоволенні позову відмовлено повністю.
01.07.2025 на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16.04.2024 та додаткової постанови Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № 911/737/22. Зазначена заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 брала участь у справі № 911/737/22 як представник СТ "Заліське" на підставі рішення загальних зборів від 20.08.2016, на яких її нібито обрали головою правління. Однак 14.02.2023 Господарський суд Київської області ухвалив рішення у справі №361/5524/19, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково; визнав недійсними рішення загальних зборів СТ "Заліське" від 20.08.2016 відповідно до протоколу №2. Постановою від 04.06.2025, з урахуванням ухвали від 09.06.2025, Північний апеляційний господарський суд залишив без змін, зокрема, рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №361/5524/19. Станом на 30.06.2025 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не було проведено державної реєстрації змін згідно із рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №361/5524/19 і керівником СТ "Заліське" досі зазначено ОСОБА_2 з 20.08.2016. ОСОБА_1 зауважує, що ОСОБА_2 не є керівником СТ "Заліське" та, відповідно, не могла бути представником СТ "Заліське" у справі №911/737/22, що, на думку ОСОБА_1 , є нововиявленою обставиною, за наявності якої постанова Верховного Суду від 16.04.2024 та додаткова постанова Верховного Суду від 09.07.2024 у справі №911/737/22 мають бути переглянути Верховним Судом.
Ухвалою від 07.07.2025 Верховний Суд відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16.04.2024 та додаткової постанови Верховного Суду від 09.07.2024 у справі №911/737/22.
30.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з заявою про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі №911/737/22 за нововиявленими обставинами. 
Перевіривши заяву ОСОБА_1 , Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вона подана з порушенням установленого порядку і підлягає поверненню заявнику без розгляду (ухвала від 14.07.2025).
01.07.2025 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява від 30.06.2025 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі №911/737/22, у якій заявник просив суд, зокрема переглянути та скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22 шляхом прийняття нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
На обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилався на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №361/5524/19, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025, яким визнано недійсними рішення загальних зборів СТ «Заліське» від 20.08.2016, оформлені протоколом №2, про обрання головою правління СТ «Заліське» ОСОБА_2 . Заявник стверджує про наявність підстав для перегляду рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22 за нововиявленими обставинами та задоволення позову у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 брала участь у розгляді справи №911/737/22 як представник відповідача, чиї повноваження спростовані за результатами розгляду №361/5524/19. Тобто, під час розгляду справи №911/737/22 відповідач виступав в особі нелегітимного представника, що, на думку заявника, є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами та прийняття у справі рішення про задоволення позовних вимог.
Ухвалою від 05.11.2025 Господарський суд Київської області відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 30.06.2025 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22. Рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22 залишив без змін.
За висновком суду, наведені заявником обставини щодо спростування за наслідками розгляду справи №361/5524/19 повноважень голови правління ОСОБА_2 за рішенням загальних зборів від 20.08.2016, стосуються виключно питань представництва відповідача під час розгляду справи №911/737/23, що не стосується обставин, покладених в основу прийнятого рішення і не впливає на результат розгляду справи. Оскільки наведені позивачем обставини не впливають на встановлені під час розгляду справи обставини, не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, врахування відповідних обставин (відхилення повноважень представника відповідача ОСОБА_2 за рішенням загальних зборів СТ «Заліське» від 20.08.2016) саме по собі не мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте. До того ж врахуванню підлягали би повноваження представника відповідача ОСОБА_2 за рішенням загальних зборів СТ «Заліське» від 25.09.2021.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За змістом ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У ч. 1 та п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19.
Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Чинні процесуальні норми ГПК України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання доказів, якими він обґрунтовує ці підстави.
Подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №910/694/21, від 01.11.2022 у справі №925/1152/21, від 28.06.2023 у справі №910/1182/23.
У п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Отже, передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.
У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Товариства, що відбулися 22.06.2019, які оформлені протоколом №1, відмовлено, а предмет і підстави позову у справі №911/737/22 такі самі, як і ті, що визначені в позовній заяві, поданій 02.02.2026.
Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та зазначає таке.
У справі №911/292/26 ОСОБА_1 заявив вимогу визнати недійсними рішення загальних зборів членів Товариства, що відбулися 22.06.2019 та які були оформлені протоколом №1, у повному обсязі. У справі №911/737/22 предметом судового розгляду була вимога ОСОБА_1 визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів Товариства в/ід 22.06.2019, оформлені протоколом № 1, з питань 4-6.
Отже, оскільки предмети спору у справах №911/292/26 та №911/737/22 є очевидно різними (у справі №911/737/22 ОСОБА_1 оскаржував рішення загальних зборів Товариства від 22.06.2019, оформлені протоколом № 1, частково, а у справі №911/292/26 - повністю), висновок суду першої інстанції про існування рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет (за тими самими вимогами) є помилковим.
Апеляційний суд відзначає, що і підстави позовів у справах №911/292/26 та №911/737/22 різняться. Так, підстави позовних вимог у справі №911/737/22 встановлені та наведені вище за текстом цієї постанови і серед них відсутня така підстава як скликання та проведення загальних зборів членів СТ «Заліське», що відбулися 22.06.2019, недійсним головою Правління СТ «Заліське», недійсним правлінням СТ «Заліське» та за недійсної редакції Статуту Товариства. Як доказ цих обставин ОСОБА_37 надав, серед іншого, рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 та постанову Північного Апеляційного Господарського Суду від 04.06.2025 у справі №361/5524/19.
Колегія суддів зауважує на тому, що з позовом у справі №911/737/22 ОСОБА_1 звертався у травні 2022 року (ухвалою від 06.06.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі). Отже, станом на дату подання позовної заяви у справі №911/737/22 ОСОБА_1 не міг посилатися на обставини, які виникли набагато пізніше. 
Рішення у справі №911/737/22 ухвалене 20.03.2023. Воно залишене без змін Північним апеляційним господарським судом 20.11.2023.
Рішення у справі №361/5524/19, яким визнано недійсними рішення загальних зборів Товариства від 20.08.2016 (у т. ч. в частині обрання головою правління Товариства ОСОБА_2 ), ухвалене 14.02.2023, проте його повний текст складено 03.05.2023. Воно залишене без змін Північним апеляційним господарським судом 04.06.2025. Саме воно покладене в обґрунтування позову, поданого 02.02.2026.
А розглядаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у справі №911/737/23 за нововиявленими обставинами, суд зазначив, що наведені заявником обставини щодо спростування за наслідками розгляду справи №361/5524/19 повноважень голови правління ОСОБА_2 за рішенням загальних зборів від 20.08.2016, стосуються виключно питань представництва відповідача під час розгляду справи №911/737/23, що не стосується обставин, покладених в основу прийнятого рішення і не впливає на результат розгляду справи. Оскільки наведені позивачем обставини не впливають на встановлені під час розгляду справи обставини, не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, врахування відповідних обставин (відхилення повноважень представника відповідача ОСОБА_2 за рішенням загальних зборів СТ «Заліське» від 20.08.2016) саме по собі не мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте. До того ж врахуванню підлягали би повноваження представника відповідача ОСОБА_2 за рішенням загальних зборів СТ «Заліське» від 25.09.2021.
Наведене свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами з тих самих підстав за тими самими вимогами.
Отже, оскільки рішення у справі №911/737/22 було прийняте у справі про інший предмет і з інших підстав, застосування у справі № 911/292/26 положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України є неправомірним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки станом на дату ухвалення місцевим судом оскаржуваної ухвали подана ОСОБА_1 позовна заява не була прийнята до розгляду і провадження у справі не було порушене (ухвалою від 06.02.2026 Господарський суд Київської області позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та зобов`язав позивача усунути недоліки, визначені цією ухвалою) позовна заява ОСОБА_1 направляється до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження.

Судові витрати.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ч. 14 ст. 129 ГПК України, згідно з якою якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд своєю постановою у цьому випадку не змінює рішення (ухвалу), не ухвалює нове по суті спору, а передає справу (позовну заяву) на розгляд місцевого суду, який ще мати відбутися, відповідно, розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги не здійснюється і може бути вчинений за результатами розгляду справи місцевим судом.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275-277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.02.2026 у справі №911/292/26 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 18.02.2026 у справі №911/292/26 скасувати. 

3. Справу №911/292/26 направити до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.04.2026. 

Головуючий суддя О.О. Євсіков 

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак