БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.02.2026 
Справа № 497/2767/25 
Провадження № 2/497/428/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кравцової А.В., 
секретар судового засідання Георгієва А.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , - до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , - про перерозподіл одноразової грошової допомоги між членами сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, третя особа - І Прикордонний загін Державної прикордонної служби України,
ВСТАНОВИВ:
27.10.2025р. до суду надійшов вищезазначений позов, яким позивачка просить рішенням суду перерозподілити одноразову грошову допомогу у сумі 15000000гривень, що була призначена та вже частково виплачена членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , у тому числі - й на його дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов містить також клопотання зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надати суду виписки по їх картковим рахунках на підтвердження отримання ними коштів в якості виплаченої їм одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю їх сина ОСОБА_5 - з моменту її призначення і до теперішнього часу. Також позивачка просить стягнути з відповідачів на її користь, оскільки вона діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - як законний представник, - судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,4грн. (по 1211,2грн з кожного).
В обгрунтування вимог позову позивачка стверджує, що 07.06.2025р. вона, як законний представник своєї малолітньої дочки подала до І-го прикордонного загону ДПС України заяву про призначення дитині одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв язку з загибеллю її батька - військовослужбовця ОСОБА_5 та про її виплату дитині, але з відповіді начальника НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України від 2025р. дізналася, що членам сім`ї загиблого військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону - старшого лейтенанта (капітана посмертно) ОСОБА_5 було вже було призначено виплату цієї одноразової грошової допомоги двом особам - батькам загиблого, які є бабусею і дідусем її, позивачки, дочки, тому, в такому разі, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, - питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб, які вважають, що мають право на її отримання, або - у судовому порядку між такими особами. Чинним законодавством не передбачено механізму перерозподілу вже призначеної одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця в разі звернення члена родини, який набув такий статус після розподілу вищезазначеної виплати.
Для вирішення цього питання нею, позивачкою, 18.09.2025р. було направлено письмові заяви на адресу відповідачів, які отримали частину коштів зазначеної вище допомоги, - про вирішення питання добровільно, у позасудовому порядку, - шляхом направити на її, позивачки, адресу або карту «Ощадбанку», - грошову суму в розмірі по 1 / 3 частині отриманої кожним з них коштів в якості цієї допомоги - як частку, що належить дочці загиблого - ОСОБА_3 , - у зв`язку з загибеллю її батька - військовослужбовця ОСОБА_5 і набуття дитиною, як членом сім`ї - її загиблого батька - права на отримання частини з суми вказаної допомоги; також вона, позивачка, цими заявами просила відповідачів надати письмову згоду на перерозподіл вказаної грошової допомоги на всіх членів сім`ї загиблого військовослужбовця, враховуючи, окрім його батьків - відповідачів - також і його рідну дочку. Вказані її вимоги відповідачі отримали 23.09.2025р., але кошти не направили та ніякої відповіді їй, позивачці, на її заяви не надали і не подали відповідної письмової згоди на перерозподіл цієї допомоги. У квітні 2025р. нею, позивачкою, на телефон відповідачки ОСОБА_2 також були направлені SMS-повідомлення аналогічного змісту, на що нею, позивачкою, була отримана відповідь у виді SMS-повідомлення про те, що відповідачі в добровільному порядку вирішити це питання не згодні, чим порушують права дочки позивачки - малолітньої ОСОБА_3 на отримання частини одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі її батька - військовослужбовця ОСОБА_5 . 
Тому вона, позивачка, змушена звернутися до суду за захистом прав своєї малолітньої дочки. 
Відповідач ОСОБА_4 до суду не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання. Представник третьої особи - І-го Прикордонного загону Державної прикордонної служби України також у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. 
Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що другий відповідач є її чоловіком, йому відомо пор дату, час і місце судового засідання, та, оскільки в них єдина позиція стосовно питання отримання державної одноразової допомоги у зв`язку з загибеллю їхнього сина - тому відповідач ОСОБА_4 , довіряючи їй, вирішив не їхати у судове засідання, а вона, ОСОБА_2 , вважає можливим розглядати справу без участі відповідача ОСОБА_4 .
Згідно заяви представника третьої особи - І-го Прикордонного загону ДПС України, - представник просить розглядати справу без його участі (а.с.58).
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_6 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки - ОСОБА_3 - як її законний представник, - підтримала думку відповідачки щодо можливості розгляду позову без участі відповідача ОСОБА_4 , та підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідача ОСОБА_4 , та пояснила суду, що її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , з яким вона, позивачка, тривалий час проживала однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, але вона, позивачка, вважає його своїм чоловіком, хоча й не має відповідного документу, бо вони шлюб не реєстрували. Її, позивачки, дитина - є також і його дочкою - дитиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , що було встановлено у судовому порядку вже після його загибелі, а тому його дитина має право на отримання частини одноразової грошової допомоги разом з відповідачами, що є батьком і матір`ю ОСОБА_5 , а усі вони - мають право кожний - на 1 / 3 частину цієї одноразової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак ця одноразова грошова допомога була призначена лише батькам загиблого її, позивачки, чоловіка - за їх заявою, адже на той момент дитина ще не була визнана його дочкою. Наразі виникла підстава для перерозподілу одноразової державної допомоги - не на двох, а на трьох членів сім`ї загиблого, однак батьки загиблого її, позивачки, чоловіка, не бажають у добровільному порядку звертатися з відповідною заявою до органу, який цю допомогу призначив і виплачує - до військової частини - попри її прохання, а військова часина вважає, що в них відсутнє право перерозподіляти вже призначену допомогу, яка вже частково виплачена, тому, оскільки залишилася невиплаченою ще достатньо велика частина допомоги, яка, на її, позивачки, думку, має бути виплачена з врахуванням того, що змінилася кількість її одержувачів з двох осіб на три і з врахуванням того, що дві особи вже частину допомоги отримали, а одна особа - її, позивачки, дочка - ще не отримала нічого, хоча має право на рівну частину з її рідними бабусею і дідусем, які добровільно не бажають перерозподілу шляхом звернення з відповідною заявою про це - саме тому їй, позивачці, довелося звернутися до суду - за захистом права своєї дочки, яка одночасно є рідною і єдиною онучкою відповідачів, на отримання її частки державної допомоги. 
На ці кошти вона, позивачка, хоче придбати дитині нерухомість, але не на ім`я дитини, бо побоюється, що дитина, досягнувши повноліття, може попасти під вплив інших осіб - друзів, чоловіка, тощо - тому вважає неправильним оформлювати нерухомість зразу на дитину - спочатку на своє ім`я, а потім вже можна буде - після досягнення дитиною повноліття - переоформити житло на дочку. 
Відповідачка у судовому засіданні цілком не заперечувала проти отримання на ім`я дитини частини коштів з державної допомоги, але заперечувала проти задоволення вимог позову в частині отримання частки цієї допомоги, що належить дитині - матір`ю дитини - позивачкою, пояснивши наступне.
Так, вона, відповідачка ОСОБА_2 переконана, що позивачка може витратити ці кошти не в інтересах дитини, оскільки навіть не зверталася до суду для визнання батьківства - це зробили вони, відповідачі - дідусь і бабуся дитини, адже дитина є їхньою єдиною онучкою і вони це визнають.
Позивачка на це повідомила суду, що саме вона почала оформлювати всі документи і на визнання батьківства і на отримання допомоги - збирала документи, зверталася до юристів, та за порадою адвоката позов про визнання батьківства був написаний саме від імені дідуся і бабусі, але відповідачі - бабуся і дідусь її, позивачки, дочки, добровільно не бажають перерозподілити виплату, яка почала виплачуватися на їх адресу ще до того, як рішення суду про визнання батьківства загиблого сина відповідачів стосовно її, позивачки, дочки, набрало законної сили, як стверджують відповідачі, вони хочуть придбати на ім`я онучки - її, позивачки, дочки, - житло, однак на спілкування стосовно цих питань - вартість житла, його місце розташування, - відповідачі з нею, позивачкою, не виходять, не обговорюють з нею, як матір`ю дитини ці питання, тому вона, позивачка, має сумніви в намірах відповідачів стосовно прав дитини.
Вислухавши думку кожного зі сторін, розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню .
В силу ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, що встановлений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши надані суду докази і вислухавши пояснення сторін, судом встановдені наступні обставини:
- згідно свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_2 , вид. повторно 03.07.2025р. Болградським відділом державної РАЦС у Болградському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м.Одеса), а/з № 565, а.с.18) - ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько дитини - ОСОБА_5 ; 
- рішенням Болградського районного суду Одеської області від 06.02.2025р. за №497/2506/24 встановлено факт, що ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , - є батьком дочки позивачки - малолітньої ОСОБА_7 (а.с.10-12);
- згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 - серії НОМЕР_3 , вид. Болградським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області, - її батьком є ОСОБА_5 (а/з №407, а.с.13);
- згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 (серії НОМЕР_4 , вид. Болградським РАЦС Одеської області, а/з№231) - його батьками є відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.16); 
- згідно довідки начальника управлення СЗН №12 від 21.03.202р. за №03/617, - що видана позивачці ОСОБА_1 - її дитина ОСОБА_8 відповідно до п.5ч.1ст.10-1 ЗУ від 22.10.1993р. №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами) - належить до членів сім`ї загиблого (померлого) Захисника України; ця довідка підтверджує права малолітньої дочки позивачки - ОСОБА_3 на пільги, передбачені ст.15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, довідка дійсна на всій території України до 18.12.2030р. (до 14-річчя дитини (а.с.19);
- згідно довідки від 21.03.202р. за №03/615 начальника управлення СЗН - що видана ОСОБА_3 , 2016р. народження, її батько - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув від вибухової травми та інших уточнених травм з залученням деяких ділянок тіла, яка призвела до смерті під час захисту Батьківщини, що надає право членам його сім`ї статус відповідно до п.5ст.10-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.20);
- відповідно до довідки №08-4947 від 19.10.2024р., що видана командиром в/ НОМЕР_5 , - старший лейтенант ОСОБА_5 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, - перебуваючи в Харківській області (Чугуївський район, с.Захарівка, а.с.21);
- загибель ОСОБА_5 пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби , - підтверджується витягом з Наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону ДПС України від 19.09.2024р.за №1092-ОС та актом №426/1-2024 про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (а.с.22-25);
- згідно витягу з протоколу №620 від 04.11.2024р. засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм - поранення старшого лейтенанта ОСОБА_5 , 1985р. народження, який проходив військову службу в ДПСУ з 11.04.2014р. до 06.09.2024р. за наданим документам, - призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті - "Вибухова травма", - поранення, яке призвело до смерті, - як пов`язане з захистом батьківщини (а.с.26);
- в липні 2025 року позивач отримала відповідь від начальника І-го Прикордонного загону ДПС України, що членам сім`ї загиблого військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону, старшого лейтенанта (капітана посмертно) ОСОБА_5 - призначено виплату одноразової грошової допомоги в повному обсязі; тому, враховуючи вище зазначене, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, - питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або у судовому порядку між такими особами; чинним законодавством не передбачено механізм перерозподілу призначеної одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця в разі звернення члена родини, який набув даний статус після розподілу вищезазначеної виплати; відповідно до ст.15ч.4 ЗУ "Про звернення громадян", ухвалене за результатами розгляду звернення рішення вона, позивачка, має право оскаржити у судовому порядку (а.с.30);
- 18.09.2025р. позивачка направила письмові заяви до відповідачів, які отримали частину з коштів, - з проханням направити на її адресу або карту «Ощадбанку» грошову суму в розмірі по 1/3 частині отриманих ними - кожним з них одноразової грошової допомоги - як частку одноразової грошової допомоги, на яке має право її, позивачки, дочка ОСОБА_3 у зв`язку з загибеллю її батька - військовослужбовця ОСОБА_5 , та з проханням до них надати письмову згоду на перерозподіл одноразової грошової допомоги, що ще не виплачена - з 15000000грн. - яка була призначена їм, відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , але відповідачі, отримавши вимоги 23.09.2025р. - кошти не на користь дитини не направили та ніякої відповіді їй, позивачці, не надали (а.с.29);
- у квітні 2025р. нею, позивачкою, на телефон відповідача ОСОБА_2 також були направлені SMS-повідомлення аналогічного змісту, на які нею, позивачкою, було отримано відповідь - також у виді SMS-повідомлення - що вони, відповідачі, у добровільному порядку вирішити це питання не згодні (а.с.27-28);
- згідно відповіді начальника І-го прикордонного загону ДПС України на заяву позивачки - їй було роз`яснено, що вона не є представником законних інтересів членів сім`ї загиблого ОСОБА_5 , яким призначені виплати часток одноразової грошової допомоги, передбаченої постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. (а.с.32);
- згідно наказу начальника І-го прикордонного загону ДПС України про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ст.16 ЗУ №2011-ХИ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991, керуючись п.8 Інструкції щодо призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої Наказом МВС України від 22.06.2022 №383, зареєстрованого в Мінюсті України 05.06.2022 за №741/38077 та Наказом МВС України від 01.02.2023. №51, зареєстрованого в Мінюсті України 01.02.2023 за №208/39264, - за результатами роботи комісії з питань виплати одноразової грошової допомоги, склад якої затверджено Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону ДПС України від 21.12.2023 за №1968-АГ «Про створення комісій для розгляду документів по виплаті одноразової грошової допомоги та матеріальної допомоги на 2024 рік» (зі змінами від 29.10.2024 №2973-АГ), - на підставі рішення комісії 16 грудня 2024 року №113-24, що було затверджене Висновком про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 вищевказаної Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 - членам сім`ї загиблого старшого лейтенанта (капітана посмертно) ОСОБА_9 , було вирішено:
- нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень, а саме: батьку - ОСОБА_4 - в розмірі 7500000 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) гривень та матері - ОСОБА_2 - в розмірі 7500000 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) гривень;
- забезпечити нарахування головним бухгалтером - начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) відповідно до встановленого порядку, та виплату одноразової грошової допомоги поетапно: на першому етапі - 1/5 призначеної суми одноразової грошової допомоги: батьку - ОСОБА_10 (2316512969) - в розмірі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень; та матері - ОСОБА_11 (2366518205) - в розмірі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривен; залишок незиплаченої одноразової грошової допомоги - 4/5 від призначеної суми, що належить зазначеним вище ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - кожному по 6000000 (шість мільйонів) грн. - виплатити щомісячно рівними частками впродовж 40 наступних місяців;
- згідно довідки, що видана позивачці ОСОБА_1 на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області вх.№16803-25-Вх від 14.12.2025, - відповідно до вимог ст.16 ЗУ від 20.12.1991 за №2011-XIІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись п.8 Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої Наказом МВС України від 22.06.2022 №383, зареєстрованого в Мінюсті України 05.07.2022 за №741/38077 та Наказом МВС України від 01.02.2023 №51, зареєстрованого в Мінюсті України 01.02.2023 року за №208/39264, - мати загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_4 - дійсно отримують виплату одноразової грошової допомоги; за період з січня 2025 року до листопада 2025 року - здійснено виплати на загальну суму 6000000 (шість мільйонів)грн.; виплати одноразової грошової допомоги перераховуються згідно наданих реквізитів на рахунок АТ "КБ "Приватбанк" (а.с.54).
Відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 1992 року, малолітня дочка позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) її батька - військовослужбовця ОСОБА_5 .
Між сторонами виник спір щодо прав малолітньої ОСОБА_3 на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її батька - військовослужбовця ОСОБА_5 .
У зв`язку з чим судом встановлено, що нормами вищевказаної ст.16-1 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції станом на день загибелі батька дитини позивачки - ОСОБА_5 , та ухвалення рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю, на підставі п.п.1-3 пункту 2 ст.16 цього Закону, - право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї - батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Членами сім`ї, у даному випадку, - є батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, - відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - визначаються відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до положень ст.3 СК України, - сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Права члена сім`ї має одинока особа.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Положеннями ст.7 СК України встановлено, то дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч.1ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, - походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою ВР України від 27.02.1991 №789-ХІІ, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. А, ст.2 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національною, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин; а, ч1 статті 3 Конвенції про права дитини також встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, - першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст.3 ЗУ «Про охорону дитинства», яка закріплює основні принципи охорони дитинства, визначено, що всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.26 ЦК України).
Верховний Суд у своїй постанові від 10 травня 2024 року у справі № 440/6725/23 виснував у п.44, що «Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.
п.45. За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника). У контексті права дитини на отримання одноразової допомоги внаслідок загибелі батька військовослужбовця необхідно зазначити, що ст.16-1 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у подальшому зазнавала змін. Так, відповідно до ЗУ №2489-ІХ від 29.07.2022, вказана норма зазнала змін і викладена у такій редакції «У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 п.2 статті 16 цього Закону, - право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)».
Відповідно до ЗУ №3515-ІХ від 09.12.2023 редакція вказаної статті серед іншого містить ч.4 такого змісту: до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, в тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав....
Вказане свідчить, що законодавець послідовно, з метою дотримання прав дітей приводить у відповідність норми законодавства, які регулюють правовідносини з призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця, з основними принципам охорони дитинства, а саме - рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, не залежно від народження.
Як встановлено вище судом, ОСОБА_3 є рідною дочкою ОСОБА_5 , і відповідачі цей факт не заперечують та не спростовують, тому, враховуючи вищевказані правові норми та висновки Верховного Суду, ОСОБА_3 має право на 1/3 частину одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі свого батька - військовослужбовця ОСОБА_5 - в рівній частці з батьками загиблого - відповідачами  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст.1-13,76-83,89,95 ЦПК України, ст.ст.31,32,34 ЦК України, ст.ст.16,16-1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою КМУ від 25.12.2013 №975, Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2018, Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023, ст.ст.12,19,81,206, 264-265 ЦПК України, ст.ст.3,7,122 СК України, суд

ухвалив: 
Задовольнити позов ОСОБА_1 в інтересах її малолітньої дочки ОСОБА_3 , - до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , - про перерозподіл одноразової грошової допомоги між членами сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, третя особа - І Прикордонний загін Державної прикордонної служби України. 
Зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надати суду виписки по їх картковим рахунках про розмір отриманої кожним з них частини одноразової грошової допомоги, що була призначена у зв`язку з загибеллю їх сина ОСОБА_5 - з моменту її призначення і станом до теперішнього часу, після чого вці иписки долучити до матеріалів цієї справи. 
Визнати право малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 1/3 частину одноразової грошової допомоги - в розмірі 5000000 (п`ять мільйонів) гривень від одноразової грошової допомоги (що була призначена в розмірі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень, на всіх членів сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - що загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України перерозподілити одноразову грошову допомогу в розмірі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів)гривень, яка була призначена рішенням комісії 16.12.2024 №113-24 згідно наказу начальника І-го прикордонного загону ДПС України, затвердженого Висновком про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 - членам сім`ї загиблого старшого лейтенанта (капітана посмертно) ОСОБА_9 - на всіх членів сім`ї загиблого ОСОБА_5 , - з урахуванням прав його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частину цих коштів та з врахуванням виплачених сум батькам загиблого - відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_8 ), на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_9 ), що діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати в розмірі сплаченого судового збору за подання позову до суду - в сумі 2422,4гривень, а саме, - з кожного - по 1211,2 (одній тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 17.02.2026 року. 

Суддя А.В. Кравцова