ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/153/26
Номер провадження 3/495/89/2026
13 березня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.,
за участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,
адвоката Галинського В.С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
09.01.2026до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №000041Е від 02.01.2026 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушенняіз таким формулюванням:02.01.2026 о 16:00 год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Старокозаче) та НПУ на напрямку Володимирівка (Україна) – Штефанешт (Республіка Молдова), прикордонного знаку №0638/04, на відстані 800м від державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином України ОСОБА_2 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України з України до Республіки Молдова, поза пунктом пропуску в пішому порядку, групою осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
23.01.2026 адвокат Галинський В.С. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Вказане клопотання обґрунтовує тим, щопід час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби в порушення вимог ст.255КУпАП не було зібрано жодних доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП, оскільки з протоколу не вбачається того, які безпосередні дії він вчинив з метою здійснення спроби перетину кордону, оскільки лише сам факт перебування на відстані 800 м від лінії Державного кордону України не може свідчити про такий намір.Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності було повідомлено інспекторів прикордонної служби про те, що він працював на винограднику ФГ «Діоса», та повертався додому з с. Дальнічень в с. Чистоводне. Зупинка машини, в якій перебував ОСОБА_1 була здійснена на території населеного пункту - села Володимирівка. Із долучених пояснень свідків, вбачається, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було спеціально виведено в полепрацівниками поліції, Державної прикордонної служби та створено фотознімки, що спотворюють факти щодо дійсних обставин справи.Переміщення особи з одного населеного пункту в інший, у даному випадку до с. Чистоводне, не свідчить про спробу будь-яким способом незаконно перетнути державний кордон України, навіть якщо вказаний населений пункт є прикордонним.
У судовому засіданні адвокат Галинський В.С. просив закрити провадження у справі з підстав, які зазначені у раніше поданому клопотанні про закриття провадження. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює керуючим агрономом у ФГ «Діоса», що знаходиться в с. Чистоводне Білгород-Дністровського району Одеської області. Фермерське господарство займається виноградарством на орендованих землях Володимирської сільської ради Старокозацької громади Білгород-Дністровського району. 02.01.2026 року діючи відповідно до постанови КМУ ним було завчасно здійснено сповіщення Державної прикордонної служби України про те, що група робітників направляється в с. Дальнічень для проведення робіт з підрізки винограду. Близько 15:30 год. під час повернення з с. Дальнічень до с. Чистоводне на автомобілі «Газель» у населеному пункті Володимирівка їх зупинили співробітники поліції для перевірки документів. Через декілька хвилин прибули два автомобіля з прикордонниками. Після перевірки документів двох чоловіків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 затримали. Після цього прикордонники відвели їх у поле для фотофіксації. Біля 16:00 год. посадили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в різні автомобілі та повезли на заставу в с. Старокозаче. В ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було ніякихнамірів для перетину державного кордону так, як їх зупинили в населеному пункті Володимирівка по дорозі додому в с. Чистоводне.»
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 02.01.2026 року йдучи до місцевого магазину близько 15:40 год. бачила, як поліція зупинила автомобіль «Газель», яким возять робітників з села Чистоводного до села Дальнічень на виноградники. Через декілька хвилин приїхало два автомобіля з прикордонними. Працівники поліції перевіряли документи у чоловіків, а саме у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Згодом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повели в поле, з одного боку став поліцейський, а з іншого прикордонник. З поля ОСОБА_7 повели в автомобіль до поліцейських, а ОСОБА_8 в авто до прикордонників, які вирушили в протилежний бік від села Володимирівка»
Заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №000041Е від 02.01.2026; копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; рапортами; поясненнями, особа яка притягається до адміністративної відповідальності; схемою правопорушення; поясненнями ОСОБА_2 .
Так, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
У вказаній справі  ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення групою осіб, проте до матеріалів справи не долучено доказів щодо осіб, з якими начебто останній перетинав або мав намір на перетин державного кордону, у тому числі пояснень осіб які входили до такої так званої групи осіб, фото- чи відеоматеріалів фіксації факту вчинення такого правопорушення, не долучено копії протоколів складених відносно осіб, які входили до такої групи.
За статтею 9 КУпАП адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Після виявлення факту вчинення правопорушення особа, що його складає (прикордонник) зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим відповідною статтею.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.
Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорти, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.
На думку суду, всупереч ст. 251 КУпАП долучені до протоколу докази є недостатніми для обґрунтування вини  ОСОБА_1 у вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки такими доказами не доведена така кваліфікуюча ознака як вчинення правопорушення групою осіб.
Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 27, 204-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя 

постановив:
провадження у справі №495/153/26 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя           С.В. Гелла