ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2026 р. Справа №910/9220/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сітайло Л.Г.
суддів: Буравльова С.І. 
Шапрана В.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Фізичної особи-підприємця Савченка Андрія Сергійовича
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
за результатами розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Савченка Андрія Сергійовича
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2025
у справі №910/9220/25 (суддя Васильченко Т.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстарлайн Інкорпорейтед"
до Фізичної особи-підприємця Савченка Андрія Сергійовича
про стягнення 86 750,00 грн
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрстарлайн Інкорпорейтед" (далі - ТОВ "Укрстарлайн Інкорпорейтед") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Савченка Андрія Сергійовича заборгованості у розмірі 86 750,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.12.2025 у справі №910/9220/25 позов задоволено.
Стягнуто з ФОП Савченка А.С. на користь ТОВ "Укрстарлайн Інкорпорейтед" 86 750,00 грн безпідставно отриманих коштів та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ФОП Савченко А.С. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2025 у справі №910/9220/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 апеляційну скаргу ФОП Савченка А.С. на рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2025 у справі №910/9220/25 задоволено. Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2025 у справі №910/9220/25 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Укрстарлайн Інкорпорейтед" на користь ФОП Савченка А.С. 3 633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
24.03.2026, через систему "Електронний суд", ФОП Савченком А.С. подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9220/25 в розмірі 30 000,00 грн.
Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.03.2026 заяву ФОП Савченка А.С. у справі №910/9220/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 розгляд заяви ФОП Савченка А.С. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9220/25 призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
06.04.2026, через систему "Електронний суд", позивачем подано заяву, в якій останній просить суд не присуджувати відповідачу всі його витрати на професійну правову допомогу, зменшивши заявлену ним суму до 1 000,00 грн.
Розглянувши заяву ФОП Савченка А.С. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9220/25, заяву відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, колегія суддів встановила наступне.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Апеляційним судом встановлено, що 13.01.2026 між ФОП Савченком А.С. (клієнт) та Адвокатським бюро "Константинов і Партнери" (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №03-01/2026, відповідно до якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, органами, міністерствами, приватними та державними нотаріальним конторами, приватних та державних виконавців виконавчих округів та будь-якими судами будь-якої інстанції.
Оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акта приймання-передачі наданих правових послуг у строк не пізніше 1 календарного місяця з моменту підписання відповідного акта приймання-передачі наданих правових послуг адвокатом та клієнтом (пункт 4.3 договору).
Згідно з пунктом 4.4 договору за погодженням між клієнтом та адвокатом, гонорар адвоката та порядок його оплати може погоджуватися сторонами наперед, про що останні укладають додаткову угоду до договору, яка є його невід`ємною частиною.
13.01.2026 між клієнтом та адвокатом укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги, у якому сторони, керуючись пунктом 4.4 договору, вирішили погодити гонорар адвоката за процесуальне представництво клієнта, у Північному апеляційному господарському суді у справі №910/9220/25 з питання зазначеного у даному пункті у розмірі 50 000,00 грн.
24.03.2026 клієнтом та адвокатом складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг №01/2026 до договору про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв професійну правничу допомогу по: правовому аналізу, збору доказів, розробці концепції захисту, консультування у справі №910/9220/25; складанні та поданні процесуальних документів у справі №910/9220/25. Загальна вартість послуг склала 30 000,00 грн.
Також, відповідачем надано звіт про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 24.03.2026, згідно з яким: вартість послуги з правового аналізу справи, збору доказів, розробки концепції захисту, консультування у справі №910/9220/25 складає 10 000,00 грн; послуга зі складання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі №910/9220/25 та її подання до суду - 20 000,00 грн.
Згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При розгляді заяви про розподіл судових витрат колегія суддів також наголошує, що частиною 1 статті 124 ГПК України передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 ГПК України).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в апеляційній скарзі відповідачем заявлено орієнтовний попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 50 000,00 грн.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20). 
За приписами частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Як зазначалось вище, позивачем подано заяву про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просить суд не присуджувати відповідачу всі його витрати на професійну правову допомогу, зменшивши заявлену ним суму до 1 000,00 грн.
У наведеній вище заяві позивач зазначає, що такий вид юридичної послуги як правовий аналіз, розробка концепції захисту, консультування у справі №910/9220/25, охоплюється послугою зі складання апеляційної скарги, оскільки без попереднього аналізу матеріалів справи підготувати та скласти апеляційну скаргу неможливо. Тобто відповідач дублює один вид послуги, штучно завищуючи час на її виконання та вартість. Розмір витрат на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн за складання апеляційної скарги не є розумним і співмірним, як зі складністю справи (оскільки за предметом спору та ціною позову ця справа відноситься до малозначних та не є складною), так і з ціною позову (розмір заявлених в суді апеляційної інстанції витрат відповідача складає майже 25% від ціни позову у цій справі, а година роботи адвоката оцінена у більшому розмірі ніж мінімальна місячна заробітна плата в Україні).
Здійснивши аналіз доводів позивача, а також співмірності заявленого відповідачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Як вбачається з акта приймання-передачі наданих послуг від 24.03.2026 №01/2026, адвокатом надано послуги з правового аналізу справи, збору доказів, розробки концепції захисту, консультування у справі №910/9220/25.
Суд апеляційної інстанції вважає, що сама по собі послуга "складання апеляційної скарги" охоплює вчинення наведених вище дій, тому не вбачає підстав для здійснення окремої оплати цієї послуги.
У цьому аспекті суд приймає до уваги правові висновки Верховного суду, наведені у додатковій постанові від 08.04.2021 у справі №922/2321/20.
Крім того, за висновком суду апеляційної інстанції, зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг від 24.03.2026 №01/2026 послуга зі складання апеляційної скарги не в повній мірі відповідає критерію реальності та співмірності. Також колегія суддів взяла до уваги, що спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом, і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Таким чином, судова колегія вважає необґрунтовано завищеною вартість наданих послуги зі складання апеляційної скарги, і дійшла висновку про часткове задоволення в сумі 10 000,00 грн.
За приписами частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В силу частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, ціну позову, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ТОВ "Укрстарлайн Інкорпорейтед" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій у загальному розмірі 10 000,00 грн.
Враховуючи те, що судовий збір за прийняття додаткового рішення (постанови) не здійснюється, то відповідно судовий збір, згідно з приписами статті 129 ГПК України розподілу не підлягає.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Савченка Андрія Сергійовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9220/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстарлайн Інкорпорейтед" (53201, Дніпропетровська область, Нікопольський район, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 91, офіс 220; ідентифікаційний код 39494769) на користь Фізичної особи-підприємця Савченка Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правову допомогу.
3. Видачу наказу на виконання додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.
4. Справу №910/9220/25 передати до Господарського суду міста Києва.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло 

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран