Справа № 296/12284/25
2/296/909/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 березня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
1.1. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) – Король В.А. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8298263 від 18.09.2024 у розмірі 39 750 грн.
1.2. В обґрунтування позову зазначав, що 18.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №828263 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. 
1.3. Зазначав, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі. 13.08.2025 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №13082025, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 39 750 грн., з яких: 14 850 грн – тіло кредиту, 17 400 грн – нараховані проценти та 7 500 грн – пеня. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
2.1. 30.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/12284/25, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
2.2. Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання. Однак, поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». 
2.3. Відповідно до норм ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

2.4. У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у cправі №910/1730/22 зазначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі №910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі №911/3113/20).
2.5. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
2.6. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
2.7. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (https://kl.zt.court.gov.ua/sud0609/gromadyanam/vukluk_do/1962921/).
2.8. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України).
2.9. Враховуючи, що розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, вжиття судом заходів повідомлення відповідача про розгляд справи, передбачених процесуальним законом, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
3.1. 18.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» як позикодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладений договір №8298263 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 15 000 грн терміном на 360 днів, а споживач одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.6-16).
3.2. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4234 18.09.2024 12:04:14.
3.3. У пункті 1.5.1 вказаного договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,00% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.
3.4. Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно якщо споживач до 18.10.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
3.5. Додатком №1 до вказаного договору погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, реквізити для оплати (а.с.15 зворот).
3.6. Відповідно до п.1.9.1 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 2333,95% річних.
3.7. Пунктом 3.1 договору погоджено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
3.8. До позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, згідно яких сума-ліміт кредиту становить 15 000 грн., строк кредитування – 360 днів. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 1% в день, що становить 2333,95% річних (а.с.17-19).
3.9. На підтвердження фактичного переказу коштів позивачем до позову додано лист ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» №7/14497 від 15.08.2025, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» перерахувало 15 000 грн на банківську картку НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (а.с.20).
3.10. 13 серпня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13082025, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №8298263 від 18.09.2024 (а.с.21-23).
3.11. Відповідно до реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до договору факторингу №13082025 від 13.08.2025 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 13.08.2025 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №8298263 від 18.09.2024 в розмірі 39 750 грн., з яких: 14 850 грн - тіло кредиту, 17 400 грн - нараховані проценти та 7500 грн – пеня (а.с.24, 26).
3.12. Відповідно до платіжної інструкції №23118 від 15.08.2025 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договору факторингу №13082025 від 13.08.2025 здійснило оплату на користь ТОВ «Авентус Україна» в сумі 4 913 324,80 грн (а.с.25).
3.13. Згідно розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за договором №8298263 від 18.09.2024 складає 39 750 грн., з яких: 14 850 грн - тіло кредиту, 17 400 грн - нараховані проценти та 7 500 грн – пеня (а.с.27-30).

IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
4.1. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
4.2. За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
4.3. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).
4.4. Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».
4.5. Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.
4.6. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.
4.7. В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
4.8. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
4.9. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
4.10. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
4.11. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
4.12. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
4.13. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
4.14. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
4.15. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).
4.16. Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
4.17. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
4.18. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
4.19. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
4.20. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
4.21. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
4.22. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
5.1. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» як позикодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладений договір №8298263 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 15 000 грн терміном на 360 днів, а споживач одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
5.2. Сторонами також погоджено стандартну процентну ставку 1,00% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору та знижену процентну ставку 0,01% в день, яка застосовується відповідно якщо споживач до 18.10.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
5.3. Також сторонами погоджено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
5.4. Відповідно до листа лист ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» №7/14497 від 15.08.2025, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» перерахувало 15 000 грн на банківську картку НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 .
5.5. Таким чином, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
5.6. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
5.7. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
5.8. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
5.9. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
5.10. 13 серпня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13082025, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №8298263 від 18.09.2024.
5.11. Відповідно до реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до договору факторингу №13082025 від 13.08.2025 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 13.08.2025 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №8298263 від 18.09.2024 в розмірі 39 750 грн., з яких: 14 850 грн - тіло кредиту, 17 400 грн - нараховані проценти та 7500 грн – пеня.
5.12. Суд визнає, що копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
5.13. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 січня 2026 року викладеними у справі №727/2790/25 (провадження №61-13862св25).
5.14. Згідно розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за договором №8298263 від 18.09.2024 складає 39 750 грн., з яких: 14 850 грн - тіло кредиту, 17 400 грн - нараховані проценти та 7 500 грн – пеня.
5.15. Відповідно до карти обліку договору сідує, що відповідачем на виконання умов договору сплачено: 17.10.2024 – 45 грн., які зараховані на відсотки; 15.11.2024 – 4350 грн., з яких на погашення основного боргу зараховано 150 грн та на погашення відсотків – 4200 грн.; 15.12.2024 – 4455 грн., які зараховані на погашення відсотків; 13.02.2025 – 210 грн., які зараховані на відсотки; 14.04.2025 – 210., які зараховані на відсотки.
5.16. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
5.17. Суд звертає увагу на те, що відсотки за користування кредитом позивачем нараховувалися в межах строку дії договору та за відсотковою ставкою погодженою сторонами. 
5.18. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 14 850 грн та в частині стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 17 400 грн є обґрунтованими та доведеними.
5.19. Щодо стягнення заборгованості за пенею. 
5.20. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання 
5.21. Проте, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
5.22. Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 у справі №910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23.
5.23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені, відтак позивачеві слід відмовити у стягненні пені в розмірі 7500 грн за договором №8298263 від 18.0.2024.
5.24. Враховуючи, що позивач надав відповідачу обумовлені договором від 18.09.2024 грошові кошти, шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок, вказаний позичальником, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 32 250 грн., з яких: тіло кредиту - 14 850 грн., проценти - 17 400 грн., а в решті позовних вимог відмовити.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
6.1. За правилами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позову (81,13%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 456,61 грн за подання позовної заяви до суду.
Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором №8298263 про надання споживчого кредиту від 18.09.2024 у розмірі 32 250 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 456 (дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 61 копійок.

3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
місцезнаходження за адресою:
01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30,
код ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач:
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
відоме місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1 , 
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_2 
РНОКПП: НОМЕР_2 . 

Повне рішення суду складене 26.03.2026.

Суддя Олена РОЖКОВА