П О С Т А Н О В А
іменем України

25 березня 2026 року  м. Снігурівка

справа № 485/379/26
провадження №3/485/86/26

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, кухара господарчого відділення взводу забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
установила:
02 січня 2026 року близько 07:10, у населеному пункті Баштанського району Миколаївської області (точне місце не зазначається в цілях безпеки військовослужбовців), військовослужбовець старший матрос ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння в пункті тимчасової дислокації підрозділу господарчого відділення взводу забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану), чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як відмова військовослужбовцями від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснив, що вину у вчиненому правопорушенні визнає. Додатково вказав про те, що 01.01.2026 близько 23:00 його було зупинено працівниками поліції неподалік м.Одеса, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та направлено до лікарні для проходження огляду. На нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, винесено постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, просив суд відстрочити виконання постанови строком на два місяці, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина не працює. 
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами: 
даними протоколу про військове адміністративне правопорушення А7382 №1 від 02.01.2026;
первинними письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.01.2026, згідно яких встановлено, що ОСОБА_1 під час несення служби в пункті тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 02.01.2026 близько 07:20 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився; 
даними акту про відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння від 02.01.2026, згідно якого 02.01.2026 близько 07:10 старший матрос ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду під час виконання обов`язків військової служби на території пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в спеціалізованому медичному закладі КНП «МОПЗ» МОР. Мотиви відмови – військовослужбовець не заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 .
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався відповідними указами Президента України та діє на даний час.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Згідно п.1 ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини.
Згідно із ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний непорушно додержуватися вимог Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.
Для притягнення особи до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, отримані у передбачений законодавством спосіб.
Процедура направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду визначено «Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року №32 (далі Порядок).
Так, огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння) (п.3 Порядку).
Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, огляд проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п.6 Порядку).
Військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.8 Порядку).
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих держадміністрацій з урахуванням необхідності проведення такого огляду також і в районах ведення бойових дій (п.9 Порядку).
Уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я (п.10 Порядку).
У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів — у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду (п.11 Порядку).
На виконання вимог вказаного Порядку, уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 складено акт про відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння від 02.01.2026, у зв`язку з перебуванням старшого матроса ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби на території пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі КНП «МОПЗ» МОР.
Зазначений факт підтверджено письмовими поясненнями двох свідків. 
Сам ОСОБА_1 мотивував свою відмову від проходження огляд на стан сп`яніння тим, що не заперечував самого факту перебування у стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 . Мотив відмови від огляду у спеціалізованому медичному закладі зафіксовано в акті про відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння від 02.01.2026.
Окрім того, 23 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 датована 20.03.2026, яка зареєстрована судом за Вх.№2555/26Вх. За змістом вказаної заяви, ОСОБА_1 визнав вину у вчиненому правопорушенні та погодився із обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Під час судового засідання, останній також визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, аналізуючи норми чинного законодавства, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.
З огляду на викладене, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обставин не встановлено, вважаю за доцільним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частина 1 статті 33 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Враховуючи тяжке матеріальне становище правопорушника, перебування на військовій службі, тим, що має на утриманні малолітню дитину, дружину яка не працює, а також подане ним клопотання, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочити виконання цієї постанови строком на два місяці, оскільки в іншому випадку це може призвести до значного погіршення матеріального стану правопорушника.
Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Керуючись ст.40-1, ч.3 ст.172-20, ст.280, 283-284, 301, 303 КУпАП,
постановила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) в сумі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Відстрочити  ОСОБА_1 , виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на строк 02 (два) місяці, а саме до 25 травня 2026 року.
Відповідно до ст. 303 КУпАП перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки – 25 травня 2026 року.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач: Миколаїв.ГУК/тг м.Снігурівка/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA378999980313050106000014444; Код класифікації доходів бюджету 21081100).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя           О.П. Бодрова