РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/5170/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 	
 	про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 26.02.2026 №909150140816 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання за померлого за заявою від 23.01.2026 №551 та зобов`язання виплатити таку допомогу на поховання померлого.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після встановлення рішенням суду факту смерті свого батька позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про виплату допомоги на поховання померлого, однак у виплаті такої допомоги їй було відмовлено. Вважає такі дії відповідача та рішення про відмову протиправними і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому просила позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 25.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що померлий батько позивачки до 31.12.2025 не пройшов фізичну ідентифікацію у встановлені способи та не подав заяву про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Повідомлено, що оскільки на момент смерті батько позивачки не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України підстав для виплати допомоги на його поховання немає. Вважає, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив у задоволенні позову відмовити.
На адресу суду також надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач не погодилася з доводами відповідача та просила позов задовольнити з підстав, визначених у позові.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяви по суті, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 29.04.2022 №5612-5001514307.
ОСОБА_2 – батько позивачки, підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.1986.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.01.2026 у справі №569/864/26 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Кремінна, Сіверськодонецького району, Луганської області, Україна.
23.01.2026 на підставі даного рішення Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України позивачу видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 23.01.2026.
Цього ж дня, 23.01.2026 позивач звернулася до органів пенсійного фонду з заявою про виплату допомоги на поховання за померлого батька.
26.02.2026 за результатами розгляду цієї заяви ГУ ПФУ в Луганській області прийнято рішення №909150140816 про відмову у виплаті допомоги на поховання. При цьому, зазначено, що за життя пенсіонер для проходження фізичної ідентифікації та повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації до органів Пенсійного фонду України не звертався. Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України, то відсутні підстави для виплати допомоги на його поховання
Вважаючи протиправним вказане рішення відповідача щодо відмови у виплаті допомоги на поховання, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується і виходить з такого.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Визначає загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання Закон України від 10.07.2003 №1102-IV «Про поховання та похоронну справу» (далі - Закон №1102-IV).
Відповідно до ч.1 ст.6 цього Закону усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене у: згоді чи незгоді на проведення патолого-анатомічного розтину; згоді чи незгоді на вилучення анатомічних матеріалів для трансплантації та/або виготовлення біоімплантатів; побажанні бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з певними раніше померлими чи бути підданим кремації; дорученні виконати своє волевиявлення певній особі; іншому дорученні, що не суперечить законодавству.
Згідно зі ст.13 Закону України №1102-IV виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону №1058-IV у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду. До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Згідно зі ст.53 Закону №1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку № 22-1.
Відповідно до п. 5.1 Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2008 за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Згідно з п.5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
При цьому, інших підстав для невиплати допомоги на поховання Порядком №22-1 не передбачено.
Як свідчать матеріали справи, 23.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про нарахування і виплату допомоги на поховання її померлого батька, ОСОБА_2 . До заяви позивач долучила довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, довідку про відкритий рахунок в банку, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку про смерть, рішення суду про встановлення факту смерті, довідку про внесення відомостей до ЄДДР, паспорт, свідоцтво про смерть. 
Тобто, разом з заявою про виплату допомоги на поховання позивач надала пенсійному органу документи, передбачені п.5.1 розділу V Порядку №22-1. Жодних зауважень щодо повноти поданих документів або їх змісту відповідачем не зазначено та суду не повідомлено.
Водночас, згідно з рішенням від 26.02.2026 позивачу відмовлено у призначенні допомоги на поховання, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та отримував пенсію за віком відповідно до положень Закону №1058-IV.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 призупинені з 01.01.2026 відповідно до ч.1 ст.49 Закону №1058 у зв`язку з непроходженням фізичної ідентифікації до 31.12.2025 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 299 від 11.02.2025 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».
Так, п.4 Порядку №299 встановлено, що пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати виплачуються через установи уповноважених банків відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596, або за бажанням одержувачів пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат (далі - одержувачі) з числа осіб, які виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, - акціонерним товариством «Укрпошта» відповідно до Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги».
Відповідно до п.6 Порядку №299 документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою, разом із письмовою заявою особи про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, складеною в довільній формі, надсилається рекомендованим поштовим відправленням або поштовим відправленням з оголошеною цінністю територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем її перебування на обліку. Заява про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат разом із сканованою копією документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, яка відповідає оригіналу документа і придатна для сприйняття її змісту (повинна містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може бути подана через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Відповідно до п.10 Порядку №299 особам, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України або які виїхали на підконтрольну Україні територію з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться за умови неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат.
Відповідач стверджує, що за життя батько позивачки, ОСОБА_2 , для проходження фізичної ідентифікації та повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації до органів Пенсійного фонду України не звертався, а тому виплата пенсії йому була призупинена.
Поряд з цим, суд зауважує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто припинення нарахування і виплати йому пенсії, про які стверджує відповідач, відбулося в день його смерті, до цього моменту він отримував щомісячно пенсійні виплати.
Більше того, факт призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера та всіх гарантій, передбачених ст.46 Конституції України та Законом № 1058.
Будь-яких застережень, обмежень, заборон про виплату допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, ні приписи Закону № 1058, ні Порядку № 22-1 не містять.
Суд звертає увагу, що правова природа допомоги на поховання є відмінною від пенсійної виплати, оскільки допомога на поховання, на відміну від пенсій, надається не пенсіонеру, а особі, яка здійснила поховання, і пов`язується лише з фактом смерті і поховання такого пенсіонера. При цьому, твердження відповідача, що позивач не здійснювала поховання батька, оскільки проживає в м.Рівне, а він помер у м. Кремінна, Сіверськодонецького району, Луганської області, суд оцінює критично та відхиляє як безпідставні, позаяк фактичне місце проживання особи жодним чином не впливає на здійснення і організацію таких дій та понесення у зв`язку з цим витрат.
За наведених обставин справи в їх сукупності суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Луганській області, відмовивши ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання її батька, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, оскаржуване рішення №909150140816 від 26.02.2026 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.
Таким чином, для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання пенсіонера, ОСОБА_2 .
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Водночас, доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.
З огляду на викладене, позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачену суму судового збору. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №909150140816 від 26.02.2026 про відмову у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання її померлого батька, ОСОБА_2 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 16 квітня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9,м. Сєвєродонецьк,Сєвєродонецький р-н, Луганська обл.,93404, ЄДРПОУ/РНОКПП 21782461) 
Суддя       Д.П. Зозуля