"18" березня 2026 р.

ОКРЕМА ДУМКА

судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 стосовно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2026 р., якою задоволено подання начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1) ОСОБА_2 та замінено засудженому ОСОБА_3 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком п`ятнадцять років, постановлено рахувати початок строку відбування покарання з моменту постановлення ухвали про заміну покарання, тобто з 18.03.2026.
Я, суддя ОСОБА_1 вхожу до складу колегії в даному провадженні, голосувала проти задоволення подання, однак більшістю голосів колегією суддів подання було задоволено, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 375 КПК України висловлюю окрему думку. 
Відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.
Виходячи із вказаної норми закону суду мають бути надані беззаперечні докази того, що особа стала на шлях виправлення і довела це своєю поведінкою, ставленням до праці, своїми взаємовідносинами з іншими засудженими, персоналом установи, тощо. 
14.03.2005 р. вироком Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_3 був засуджений за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочині, в тому числі умисне вбивство за обтяжуючих покарання обставин, вчинені за попередньою змовою групою осіб, до довічного позбавлення волі. До цього неодноразово був засуджений за умисні злочини. Вказане свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.
З характеристики, доданої до подання начальника установи покарань, вбачається, що під час відбування покарання ОСОБА_3 отримав 7 заохочень і 6 стягнень, які були зняті та погашені. Однак слід зауважити, що заохочення ОСОБА_3 отримував по одному раз в кілька років, останнє в 2019 році, з характеристики неможливо зрозуміти за що саме. В той час як стягнення, серед яких було навіть таке суворе як 5 діб карцеру, він отримав після того, як до нього було застосоване останнє заохочення. Зокрема, догани у 2021 і 2024 роках. Після цього жодного заохочення він не отримував. Наведена інформація спростовує твердження начальника установи, що ОСОБА_3 став на шлях виправлення і довів своєю поведінкою це. Натомість вона підтверджує зворотне. Як і той факт, що 10.03.2023 рішенням комісії установи ОСОБА_3 було відмовлено в заміні покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Після цього відомостей про те, що ОСОБА_3 якимось чином змінив свою поведінку, в характеристиці не зазначено, з чого можна зробити висновок, що жодних позитивних змін в поведінці засудженого не відбулося.
В судовому засіданні на моє запитання щодо працевлаштування ОСОБА_3 пояснив, що він вже два роки ніде не працює. Цей факт підтверджується і в поданні.
Отже суд позбавлений можливості з`ясувати таку обставину, як його ставлення до праці, а тому й не може її врахувати.
З урахуванням наведеного вважаю, що суду не були надані беззаперечні докази того, що засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення, довів це своєю поведінкою, ставленням до праці. В поданні наведені формальні формулювання, які не дають підстав вважати його обґрунтованим.
За таких обставин вважаю, що суд невірно оцінив всі викладені вище обставини та дійшов хибного висновку про те, що засуджений ОСОБА_3 заслуговує на заміну йому призначеного судом покарання на більш м`яке та задовільнив подання начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1) ОСОБА_2 

Суддя: ОСОБА_4