ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3046/25  Номер провадження 33/814/530/26	Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., адвоката Максименко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Максименко Ю.П., подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальност і ОСОБА_1 на постанову судді  Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 06.07.2025 о 07:46 в с. Розсошенці, вул. Полтавська, 1А керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу Drager 6820 проба позитивна 0,43 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.. 
Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Максименко Ю.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції ретельно не перевірив всі обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах. 
Вказує про те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 , до того ж, підстави для зупинки автомобіля поліцейськими були відсутні, а відповідно зупинка була незаконною.
Зазначає про те, що такої ознаки алкогольного сп`яніння, виявленої працівниками поліції у ОСОБА_1 , як «почервоніння очей» Інструкцією не передбачено. 
Окрім цього, посилається на порушення процедури огляду, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не з`ясовано його думку щодо результатів огляду. Також вказує, що ОСОБА_1 не було ознайомлено із сертифікатом відповідності приладу, за допомогою якого проводився огляд. 
Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд сп`яніння. Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам Інструкції. 
Судом першої інстанції не враховано те, що під час експлуатації алкотестера Drager Alcotest 6810 можлива наявність похибки у його результатах.
Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, зокрема, не вірно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення.
Письмові пояснення свідків не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не вірно зазначено алкотестер, за допомогою якого проводився огляд, а саме: «Драгер 7510», коли в протоколі та в чеку алкотестера – «Драгер 6820». 
Наголошує, що наявний в матеріалах що відеозапис є фрагментарним і не містить зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Також вказує, що районним судом не було взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, до приміщення Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань, заяв про відкладення судового засідання не надавав, адвокат Максименко Ю.П. не заперечувала щодо проведення розгляду справи за його відсутності, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі ОСОБА_1 .. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Максименко Ю.П. в підтримку апеляційної скарги, яка наголошувала на тому, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, приходжу до наступних висновків. 
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.
За приписами пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №382872 від 06 липня 2025 року зафіксовано що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.
Належить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися.
Із наявного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, з результатом ОСОБА_1 погодився та підписав без жодних зауважень.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,43% проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».
Результат тесту приладу Drager Alcotest 6810 є належним, достовірним і допустимим доказом у справі щодо доведеності вини ОСОБА_1 ..
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не є слушними, та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини, а графі «пояснення особи» міститься запис «керував автомобілем, їхав на роботу. Порушення визнаю», зроблений ОСОБА_1 власноруч. До того ж, з відеозапису місця події вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції факт керування транспортним засобом не заперечував та вказував, що їхав на роботу. 
Твердження сторони захисту про безпідставність зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу не може розглядатись як обставина, яка виключає його вину в скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому жодних заперечень чи незгоди з фактом безпідставної, на думку сторони захисту, зупинки, водій ОСОБА_1 працівникам поліції не висловлював. 
Крім того, апеляційний суд зазначає, що саме по собі твердження про безпідставність зупинки транспортного засобу не може розглядатись як достатня та самостійна підстава для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в силу п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Твердження захисника про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ті невірно зазначили алкотестер, жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
До того ж, з письмових пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результат огляду склав 0,43% проміле, свою провину не заперечував. Зазначене узгоджується з матеріалами відеозапису, яким зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Посилання апелянта на те, що відеозапис не має безперервного характеру не впливає на доведеність факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Наявний у матеріалах справи відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, тестом проведеним приладом Drager Alcotest 6810, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги, про те що працівниками патрульної поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, є безпідставними.
Порядок проведення огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі-Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.
Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже вбачається, що працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого склав 0,43‰ проміле. Заперечень щодо результатів огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не виказував, жодних наполягань з боку водія щодо проходження такого огляду на стан сп`яніння в медичному закладі висловлено не було, що фактично свідчить про згоду особи з результатами огляду, що і стало підставою для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. Додаткового повторного роз`яснення водієві його права на проходження обстеження у медичному закладі діюче законодавство не вимагає.
Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції забезпечено та дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за його згодою, як того вимагають положення статті 266 КУпАП.
Твердження захисника про те, що судом першої інстанції не враховано наявність похибки, що є допустимою нормою, спростовуються таким.
Відповідно до п.п. 1, 7 Розділу ІІ Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Тобто, національним законодавством України чітко визначено граничний показник наявності алкоголю в організмі людини, при перевищенні якого для водіїв, які керують транспортними засобами, настає адміністративна відповідальність.
Крім того, згідно з технічною характеристикою приладу Drager Alcotest 6810, граничне значення допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі (у діапазоні від 0 до 0.5 мг/л) складає 0,05 проміле, що підтверджується інформацією, яка наявна у відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті «Drager».
Після продування ОСОБА_1 спеціального технічного засобу, результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 0,43%, що перевищує визначене технічною документацією спеціального технічного засобу значення допустимої норми абсолютної похибки.
Даних про некоректну роботу приладу, похибки у вимірюванні та порушення процедури огляду, про що вказується у апеляційній скарзі, матеріали справи не містять. Не вказував про такі обставини і сам ОСОБА_1 під час огляду.
Апеляційний суд звертає увагу, невідсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Відсутність доказів відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді. 
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.
Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Максименко Ю.П., подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко