Справа № 930/10/23
Провадження №2/930/18/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року  м.Немирів 

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.,
за участю секретаря судового засідання Шелест Л.І.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідача ОСОБА_3 ,
представника третьої особи Богатиря С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Немирівська міська рада Вінницької області, про визнання протиправним, скасування наказу про звільнення, №77/к/тр від 05.12.2022 року, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Позов обгрунтовано тим, що з 12 червня 2020 року позивач працювала на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області, звідки її було звільнено 05.11.2020 на підставі наказу №6 –к/тр від 02.11.2020, з яким позивач не погодилась і оскаржила його до суду. 
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року у справі №930/2705/20 було задоволено позов ОСОБА_4 до відділу освіти Немирівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Немирівська міська рада, визнано протиправним та скасовано наказ, виданий відділом освіти Немирівської міської ради №6-к/тр від 02.11.2020 про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області; поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області; стягнуто з відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 05.11.2020 по 16.08.2022; стягнуто з відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.; рішення в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області та стягнення з відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. 
Однак, вказане рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, в межах суми платежу за один місяць, не було виконане, у зв`язку із чим, старшим державним виконавцем України Немирівського відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ) Дажурою Н.Ю., яка виконувала дане рішення в примусовому порядку, щодо відповідача неодноразово складалися відповідні акти та виносилися постанови про накладення штрафу. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 частково задоволено апеляційну скаргу представника відповідача, рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 змінено в частині вимог про стягнення з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу і розміру відшкодування моральної шкоди. В решті рішення суду залишено без зміни. 
Разом з тим, не дивлячись на те, що відповідач з метою належного виконання рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року зобов`язаний був прийняти наказ про поновлення на роботі ОСОБА_4 17.08 2022, лише 1 грудня 2022 року о 17:38 належним чином повідомив та ознайомив ОСОБА_4 з наказом №76/к/тр від 22.11.2022 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_5 ». При цьому, відповідач поновив ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича- гімназія» починаючи з 22.11.2022, хоча з 05.08.2021 даний заклад перейменований на Ліцей №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича відповідно до рішення Немирівської міської ради Вінницької області №473 від 05.08.2021 року. Поряд з цим, відповідач не звільнив та не перевів на іншу посаду директора ОСОБА_6 у зв`язку з поновленням на посаді ОСОБА_4 , оскільки штатний розклад не передбачає дві посади директора однієї установи.
02.12.2022 року (п`ятниця) ОСОБА_4 як поновлений працівник о 08.00 прибула до ліцею №1 м.Немирів ім. Д.М. Леонтовича з метою приступити до своїх обов`язків директора, однак о 08.15 год. з`явилась ОСОБА_6 - яка повідомила, що її з посади директора ніхто не звільняв, та фактично не допустила ОСОБА_4 до виконання посадових обов`язків директора, про що було складено відповідний акт.
05.12.2022 року відповідачем видано наказ №77/к/тр про звільнення з роботи директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I- III ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області Наталії Безп`ятчук через її відсутність на роботі 23.11.2022, 24.11.2022, 25.11.2022, 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022, 01.12.2022 без поважних причин.
Враховуючи те, що з наказом про поновлення на роботі ОСОБА_4 було ознайомлено лише 01 грудня 2022 року о 17.38, позивач вважає, що не можна вважати період з 23.11.2022 року по 01.12.2022 року прогулом, адже вона не була повідомлена про фактичний допуск до роботи, а 02.12.2022 прибувши для виконання обов`язків, її не допустили, тобто відповідач чинив перешкоди у фактичному допуску позивачки до виконання своїх обов`язків, що є неналежним виконання рішення про поновлення на роботі.
Крім того, позивач вважає, що роботодавцем порушено процедуру звільнення через притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності у вигляді прогулу. Так, статтею 147 КЗпП України передбачено притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у т. ч. накладання такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення. Таким чином, оскільки звільнення за порушення трудової дисципліни, в т.ч. за прогул, є дисциплінарним стягненням, то рішення роботодавця про обрання звільнення як заходу дисциплінарного стягнення має бути оформлено у вигляді наказу про накладання дисциплінарного стягнення. Проте, відповідачем таке рішення не приймалося і ОСОБА_4 була ознайомлена з наказом про звільнення № 77/к/тр від 05.12.2022 року.
Враховуючи наведене, позивач вважає наказ відділу освіти Немирівської міської ради №77/к/тр від 05.12.2022 року, яким її звільнено з  посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області незаконним, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить його скасувати, поновити її на посаді директора Ліцею №1 м. Немирів ім. М.Д. Леонтовича з 05.12.2022; стягнути з Відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2022 року по 28.06.2023 року в розмірі 264 609,84 грн. без врахування сплати податків та обов`язкових платежів; стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
06.02.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов представника відповідача, у якому останній, вважаючи вимоги позовної заяви незаконними та необгрунтованими, просить відмовити в її задоволенні. При цьому, посилається на наступні обставини:
1. Позивач безпідставно вважає, що рішення суду про її поновлення на роботі не виконано 22.11.2022 року і приховує від суду той факт, що дія рішення Немирівського районного суду Вінницької області у справі №930/2705/20 від 16.08.2022 була зупинена ухвалою Вінницького апеляційного суду у цій справі від 03.10.2022 року, дане рішення відновило дію з моменту прийняття постанови Вінницького апеляційного суду у справі № 930/2705/20 від 22.11.2022 року, якою завершено розгляд цієї справи, про що позивач достеменно знала будучи присутньою в судовому засіданні. 22.11.2022 року відповідач виконав судове рішення і видав наказ про поновлення позивача на роботі, про що одразу повідомив позивача всіма наявними у нього засобами зв`язку (поштою цінним листом з описом вкладеного і мобільним телефон), однак позивач з 23.11.2022 року по 01.12.2022 року без поважних причин не з`явилася на роботу, в неї було відібрано пояснення причин порушення трудової дисципліни, однак жодних доказів на підтвердження поважності причин такої неявки позивач не надала. Натомість позивач з 02.12.2022 року почала стверджувати про не допуск її до роботи, що апріорі не може змінювати факт допущеного позивачем в період з 23.11.2022 року до 01.12.2022 року прогулу. Наявність прогулу підтверджується актом комісії від 05.12.2022 року, низкою письмових доказів та показами свідків.
2. Відповідач дотримався процедури звільнення позивача, зокрема, прийнявши наказ про звільнення, тим самим застосував до позивача дисциплінарне стягнення, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 147 КЗпП України. Чинне законодавство України не передбачає обов`язку звільняючи працівника за прогул йменувати наказ про звільнення саме як наказ про застосування дисциплінарного стягнення, адже звільнення є визначеним Законом різновидом дисциплінарного стягнення. 
3. Позивач просить поновити його на посаді директора Ліцею № 1 м. Немирів ім. М.Д. Леонтовича, хоча з такої посади вона не була звільнена, а в дійсності звільнена з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів № 1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради, що згідно Статуту не просто перейменований, а реорганізований, зокрема, шляхом приєднання до нього комунального закладу «Криковецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Немирівської міської ради Вінницької області в Ліцей № 1 м. Немирів ім. М. Д. Леонтовича. Відтак, в директора вказаного ліцею інші повноваження ніж у директора ЗОШ, зокрема, на прийняття директора Криковецької філії Ліцею № 1 м. Немирів ім М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради. Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі незаконного звільнення працівник повинен бути поновлений на попередній роботі, якою для позивача не була робота директора Ліцею № 1 м. Немирів ім. М. Д. Леонтовича. Окрім того, за наслідком вирішення цивільної справи 930/2705/20 позивач була поновлена па роботі на посаді директора Немирівеького навчально- виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради, хоча на той час вже відбулась його реорганізація в Ліцей № 1 м. Немирів ім М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради. 
4. Позивач безпідставно просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2022 року по 31.12.2022 року в сумі 144741,32 грн. без врахування сплати податків та обов`язкових платежів, адже по-перше, позивач була законно звільнена з роботи, по-друге, відповідач не здійснює нарахування і виплату заробітної плати позивачу, по-третє, позивач у справі про поновлення на роботі вправі вимагати стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період незаконного звільнення, тобто з 06.12.2022 року, тоді як час з 17.08.2022 року по 05.12.2022 року таким не є.
5. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн., проте, по-перше, позивач законно звільнена з роботи, по-друге, позивач не довела розмір заявленої до стягнення суми моральної шкоди, а натомість сама зазначила, що їй важко її визначити, однак припустила, що 20 0000,00 грн. можуть покрити її моральну шкоду, завдану звільненням.
20.02.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_2 , у якій останній зазначив, що після поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року, яке в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання, рішення суду виконане не було. У зв`язку із даними обставинами, вказане рішення перебувало на примусовому виконанні Немирівського районного відділу ДВС, яким регулярно складалися акти про невиконання рішення суду та накладалися штрафи. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 частково задоволено апеляційну скаргу представника відповідача, рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 змінено в частині вимог про стягнення з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу і розміру відшкодування моральної шкоди. В решті рішення суду залишено без зміни. Однак відповідач лише 01.12.2022 належним чином повідомив та ознайомив ОСОБА_1 з наказом №76/к/тр від 22.11.2022 «Про поновлення на роботі ОСОБА_7 ». 02.12.2022 о 08:00 год. ОСОБА_4 як поновлений працівник прибула до ліцею №1 м. Немирів і. М.Д. Леонтовича з метою приступити до виконання своїх обов`язків директора, однак о 08:15 з`явилася ОСОБА_6 , яка повідомила, що її з посади ніхто не звільняв та фактично не допустила ОСОБА_4 до виконання посадових обов`язків. Натомість 05.12.2022 відповідач видав наказ №77/к/тр про звільнення з роботи директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I- III ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича -гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області Наталії Безп`ятчук через її відсутність на роботі 23.11.2022, 24.11.2022, 25.11.2022, 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022, 01.12.2022 без поважних причин. Однак, слід взяти до уваги те, що до 17:38 год. 01.12.2022 відповідач не повідомляв та належним чином не ознайомлював позивача з наказом про поновлення на роботі. З наказом про поновлення на роботі позивач була ознайомлена лише 01.12.2022 року. в цей же день було зроблено відповідний запис до трудової книжки заднім числом -23.11.2022. Враховуючи, що з наказом про поновлення на роботі ОСОБА_4 було ознайомлено лише 01.12.2022 року о 17:38 год., не можна вважати період з 23.11.2022 року по 01.12.2022 року прогулом, адже вона не була повідомлена про фактичний допуск до роботи, а 02.12.2022 прибувши для виконання обов`язків, її не допустили, тобто відповідач чинить перешкоди у фактичному допуску позивача до виконання своїх обов`язків, що є неналежним виконанням рішення про поновлення на роботі. У зв`язку із наведеними обставинами, представник позивача вважає позовні вимоги ОСОБА_4 законними та просить їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Представник відповідача ОСОБА_3 щодо задоволення позову заперечив, зазначив, що ОСОБА_4 звільнено з посади за прогул на цілком законних підставах, тому вона не може бути поновлена на роботі. Крім того, згідно вимог трудового законодавства робітник може бути поновлений на «попередній роботі, з якої його звільнено», в той час, як позивач просить поновити її на посаді директора Ліцею №1 м. Немирів ім. М.Д. Леонтовича, у якому вона не працювала.
Представник третьої особи ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні позову, вважаючи звільнення ОСОБА_4 законним. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що після звільнення ОСОБА_4 з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області, їй було запропоновано обійняти дану посаду, на що вона погодилась. З того часу багато чого змінилося: навчальний заклад змінив статус, його було перейменовано на ліцей, до нього було приєднано ще чотири навчальні заклади, керівників яких звільняє директор ліцею. Тобто повноважень у директора стало більше, ОСОБА_4 таких повноважень не мала. З 23.11.2022 ОСОБА_4 на роботу не приходила, з проханням звільнити їй робоче місце не зверталася. 02.12.2022 ОСОБА_4 прийшла на роботу з адвокатом, склали акт про не допуск, у якому вона розписалася. Весь цей час ОСОБА_4 працювала на посаді вчителя української мови та літератури, отримувала заробітну плату. З 01.09.2022 до кінця І семестру школа працювала дистанційно, у ІІ семестрі – була змішана форма навчання. На той час вхід до школи здійснювався за перепустками, якої у ОСОБА_4 не було.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що працює на посаді головного бухгалтера ліцею №1 м.Немирів ім.М.Д.Леонтовича. З 23.11.2022 по 01.12.2022 ОСОБА_4 у ліцеї не бачила. 05.12.2022 о 08:00 їм повідомили, що ОСОБА_4 хоче приступити до своїх обов`язків, але зайти на територію школи вона не могла. ОСОБА_4 працює на посаді вчителя української мови та літератури Ліцею №1, отримує заробітну плату. Головним розпорядником коштів є відділ освіти. Після того як гімназія стала ліцеєм, з`явилися нові структурні підрозділи, заклад розширив свою матеріально-технічну базу. Код ЄДРПОУ не змінився. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що у листопаді-грудні 2022 року обіймала посаду секретаря Начальника відділу освіти Немирівської міської ради. З 22.11.2022 по 01.12.2022 у відпустці або на лікарняному не перебувала. Чи приходила в цей час до відділу освіти ОСОБА_4 , не пам`ятає, бо це було досить давно. 24.11.2022 за дорученням свого керівника ОСОБА_11 поштою направила на ім`я ОСОБА_4 листа з наказом про поновлення на роботі, який повернувся без вручення. У зв`язку з неотриманням ОСОБА_4 наказу, 01.12.2022 о 09:05 направила повідомлення ОСОБА_4 у Viber про необхідність з`явитися до відділу освіти для ознайомлення з наказом. Дане повідомлення було прочитане ОСОБА_7 , проте коли саме, їй невідомо. 01.12.2022 ОСОБА_4 до відділу освіти не прибула, а прибула 02.12.2022 разом з своїм адвокатом. Під час ознайомлення ОСОБА_4 з наказом про поновлення на роботі вона присутня не була. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що працює в Ліцеї №1 м. Немирова завідувачем філії. 22.11.2022 було видано наказ про поновлення на роботі ОСОБА_4 , який направлявся за місцем її проживання. Про ці обставини йому відомо з чужих слів. ОСОБА_4 в цей час на роботі не бачив.
Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.5ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3-4 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст.78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 12 червня 2020 року між Відділом освіти Немирівської міської ради Вінницької області ОСОБА_11 та ОСОБА_4 укладено строковий трудовий договір, за яким ОСОБА_4 призначено на посаду директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області.
Відповідно до наказу №6-к/тр від 02.11.2020 ОСОБА_4 з 05.11.2020 звільнено з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України, п. 3.10 розділу V строкового трудового договору від 12.06.2020.
14 грудня 2020 року начальником Відділом освіти Немирівської міської ради Вінницької області Мрищук А.Є. видано наказ про укладення строкового трудового договору з директором Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області ОСОБА_6 на два роки з 14.12.2020р. по 14.12.2022р.
Рішенням Немирівської міської ради Вінницької області №473 від 05 серпня 2021 року перейменовано Немирівський навчально-виховного комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради на Ліцей №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича; визначено тип закладу загальної середньої освіти –ліцей, підтверджено статус опорного; реорганізовано шляхом приєднання до Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Лентовича Немирівської міської ради з пониженням ступеню Комунальний заклад «Криковецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Немирівської міської ради Вінницької області. Створено на базі комунального закладу «Криковецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Немирівської міської ради Криковецьку філію Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича.
Рішенням Немирівської міської ради №1339 від 08.11.2022 року затверджено Статут Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради у новій редакції; реорганізовано шляхом приєднання до Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради комунальний заклад «Великобушинська гімназія» Немирівської міської ради, реорганізовано шляхом приєднання до Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради наступні заклади освіти, пониженням ступеню: комунальний заклад «Сокілецький ліцей» Немирівської міської ради; комунальний заклад «Чуківський ліцей ім. Івана Бенери». Створено на базі комунального закладу «Великобушинська гімназія» Немирівської міської ради Великобушинську філію Ліцею№1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради, на базі комунального закладу «Сокілецький ліцей» Немирівської міської ради Сокілецьку філію ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради, на базі комунального закладу «Чуківський ліцей ім. Івана Бенери» Чуківську філію ім. Івана Бенери Ліцею №1 ім. М.Д. Леонтовича. 
Згідно з додатками №1,2,3 до рішення Немирівської міської ради від 08.11.2022 року №1339 визначено склад комісій з реорганізації шляхом приєднання комунальних закладів «Великобушинська гімназія» Немирівської міської ради, «Сокілецький ліцей» Немирівської міської ради, Чуківський ліцей ім. Івана Бенери.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року у справі №930/2705/20 задоволено позов ОСОБА_4 , визнано протиправним та скасовано наказ, виданий відділом освіти Немирівської міської ради №6-к/тр від 02.11.2020 про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради, поновлено ОСОБА_4 на посаді, з якої її було звільнено, стягнуто з відділу освіти Немирівської міської ради різницю заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 05.11.2020 по 16.08.2022, а також моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради та стягнення з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, в межах суми платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.
Відповідно до Акту старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажури Н.Ю. від 27.09.2022, станом на 27.09.2022 рішення суду про поновлення ОСОБА_4 на роботі не виконане.
Постановою старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажурою Н.Ю. від 28 вересня 2022 року за невиконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» накладено штраф у розмірі 5100 грн.
Відповідно до Акту старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажури Н.Ю. від 03.10.2022, станом на 03.10.2022 рішення суду про поновлення ОСОБА_4 на роботі не виконане.
Постановою старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажурою Н.Ю. від 03 жовтня 2022 року за повторне невиконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» накладено штраф у розмірі 10 200 грн.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року змінено рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року в частині стягнення з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу і розміру відшкодування моральної шкоди. В решті рішення суду залишено без зміни. 
Відповідно до наказу начальника відділу освіти Немирівської міської ради №76/к/тр від 22 листопада 2022 року скасовано наказ відділу освіти Немирівської міської ради №6-к/тр від 02 листопада 2020 року «Про звільнення ОСОБА_4 », поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради з дати звільнення 05.11.2020 року. З даним наказом ОСОБА_4 ознайомлена 01.12.2022 о 17:38. 
Наказом відділу освіти Немирівської міської ради №172/од від 23.11.2022 створено комісію для встановлення факту прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин ОСОБА_4 
01.12.2020 на вимогу голови комісії ОСОБА_11 ОСОБА_4 надані письмові пояснення щодо відсутності на робочому місці 23.11.2022, 24.11.2022, 25.11.2022, 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022, 01.12.2022. 
Згідно акту комісії від 05.12.2022 рекомендовано звільнити ОСОБА_4 за п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул (відсутність на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин, оскільки директор Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області ОСОБА_4 була відсутня на роботі 23.11.2022, 24.11.2022, 25.11.2022, 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022, 01.12.2022 без поважних причин. Даний акт затверджено засіданням комісії, що підтверджується протоколом №2 від 05.12.2022.
Згідно наказу відділу освіти Немирівської міської ради №77/к/тр від 05 грудня 2022 року ОСОБА_4 звільнено з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.
Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.
КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».
За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником із дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.
Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.
При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.
Як встановлено в судовому засіданні, 01.12.2022 ОСОБА_4 отримала повідомлення у Вайбер про необхідність явитися до відділу освіти для отримання та ознайомлення з наказом на роботі. Цього ж дня позивачка з`явилася довідділу освіти, де о 17:38 була ознайомлена з наказом про її поновлення. Проте, в подальшому ОСОБА_4 не було допущено до виконання своїх обов`язків та вже 05.12.2022 її було звільнено з роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Таким чином, враховуючи, що з наказом про поновлення ОСОБА_4 було ознайомлено 01.12.2022 в поза робочий час, її неявка на роботу 23.11.2022, 24.11.2022, 25.11.2022, 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022, 01.12.2022 не є прогулом у розумінні п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із чим наказ про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області №77/к/тр від 05 грудня 2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.6 ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
У судовому засіданні представником відповідача заперечувалась можливість поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Ліцею №1 ім. М.Д. Леонтовича, оскільки даний заклад виник внаслідок реорганізації Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» шляхом приєнання до нього інших навчальних закладів і ОСОБА_4 у ньому не працювала.
Проте, з такими доводами представника відповідача суд погодитися не може з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, 05.08.2021 Немирівською міською радою було прийнято рішення №473, яким Немирівський навчально-виховного комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради перейменовано на Ліцей №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича; визначено тип закладу загальної середньої освіти –ліцей, підтверджено статус опорного; реорганізовано шляхом приєднання до Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Лентовича Немирівської міської ради з пониженням ступеню Комунальний заклад «Криковецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Немирівської міської ради Вінницької області. Згодом 08.11.2022 рішенням Немирівської міської ради №1339 реорганізовано шляхом приєднання до Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради комунальний заклад «Великобушинська гімназія» Немирівської міської ради, реорганізовано шляхом приєднання до Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича Немирівської міської ради, пониженням ступеню: комунальний заклад «Сокілецький ліцей» Немирівської міської ради; комунальний заклад «Чуківський ліцей ім. Івана Бенери». На їх базі було створено відповідні філії Ліцею №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича, які увійшли до його складу.
Наведені вище докази свідчать про те, що Немирівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича-гімназія» Немирівської міської ради було лише перейменовано в Ліцей №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича, в той час, як інші навчальні заклади було реорганізовано та приєднано до перейменованого навчального закладу, у зв`язку із чим, відсутні підстави вважати, що Ліцей №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича це новий навчальний заклад, у якому ОСОБА_4 не працювала.
За наведених обставин, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_4 на посаді директора Ліцею №1 м. Немирів ім. Д.М. Леонтовича.
Відповідно до частини 3 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Розмір середнього заробітку розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
За приписами п. 2 Порядку № 100, суд зазначає, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
У відповідності до п. 3 Порядку № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Згідно п 4 Порядку № 100, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати.
Пунктом 5 розділу IV Порядку передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.
Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді.
Якщо під час вимушеного прогулу особа виконувала іншу нижче оплачувану роботу, заробітна плата за вказану роботу підлягає вирахуванню з загальної суми середнього заробітку, тобто особі виплачується різниця в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.
У судовому засіданні представником відповідача суду надано довідки про заробітну плату ОСОБА_4 з грудня 2022 року по березень 2026 року у зв`язку із її перебуванням на посаді вчителя української мови та літератури Ліцею №1 м. Немирова ім. М.Д. Леонтовича.
Крім того, як свідчить наказ №142-к/тр від 06.11.2020 року, ОСОБА_4 з 06.11.2020 призначена на посаду інженера з охорони праці на 0,5 ставки, проте суду не надано довідки про заробітну плату ОСОБА_4 на даній посаді протягом усього часу вимушеного прогулу, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості вирахувати різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.
Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, відповідно до якої відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.
Отже підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.
Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення.
До такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 14.06.2021 у справі №235/3191/19 (провадження № 61-21511сво19).
Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Як встановлено судом, моральні страждання позивача виникли у зв`язку з діями відповідача, який вдруге незаконно звільнив позивачку, в результаті чого позивач ОСОБА_4 перенесла моральні та душевні страждання. Неправомірні дії відповідача призвели до душевних хвилювань позивача, яка вкотре протягом тривалого часу (більше 3-х років) була змушена витрачати час та зусилля для захисту своїх прав, відчуваючи пригніченість та безпорадність перед працівниками навчального закладу, керівником якого колись була.
З врахуванням всіх фактичних обставин справи, суд вбачає за можливе задовольнити вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.
Також, суд, відповідно до приписів ст. 430 ЦПК України, вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 2846, 09 грн. та на користь держави у розмірі 2147,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 235, 237-1 КЗпП, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.
Скасувати наказ відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області № 77/к/тр від 05.12.2022р. про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-ІІІ ступенів №1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області.
Поновити ОСОБА_4 на посаді директора «Ліцей №1 м.Немирів ім. М.Д. Леонтовича» з 05.12.2022 року.
Стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.12.2022 по 26.03.2026 із утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та з урахуванням різниці у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень.
Стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області ЄДРПОУ 41277780, адреса: вул. Соборна,26, м.Немирів Вінницького району Вінницької області) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 2846 (дві тисячі вісімсот сорок шість) гривні 09 копійок.
Стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області ЄДРПОУ 41277780, адреса: вул. Соборна,26, м.Немирів Вінницького району Вінницької області) судовий збір на користь держави у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 коп.
Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, але не більше ніж за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 01.04.2026.

Суддя       Т. Є. Войницька