Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/14647/25
Провадження № 2/185/1810/26 

20 березня 2026 року      м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлоград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калінінської районної в місті Донецьку Ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
13.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом до Калінінської районної в місті Донецьку Ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частину 2-х кімнатної квартири загальною площею 44,0 кв.м., в тому числі житловою площею 28,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 09 вересня 2021 року, після її смерті залишилось спадкове майно у складі: 1/2 (одна друга) частина квартири загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_4 , виданого 16 квітня 1993 року Фондом комунального майна Донецької міської Ради народних депутатів та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м.Донецька. Оригінал свідоцтва втрачено у зв`язку з військовою агресією РФ та тимчасовою окупацією частини Донецької області і цілковитою окупацією міста Донецька.
Позивач звернулася 01.12.2021 року до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. із заявою про прийняття спадщини на підставі якої була заведена спадкова справа.
16 жовтня 2025 року приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у зв`язку із тим, що не можливо надати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначене майно.
В постанові приватний нотаріус зазначає, що оригінал правовстановлюючого документу втрачено у зв`язку з окупацією. М.Донецьк окуповане з 2014 року тому Позивач не має можливості надати запитувані приватним нотаріусом документи.
Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України, заперечень не подав.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Позивач звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. із заявою про прийняття спадщини на підставі якої була заведена спадкова справа.
16 жовтня 2025 року приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у зв`язку із тим, що не можливо надати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначене майно.
М.Донецьк окуповане з 2014 року тому Позивач не має можливості надати запитувані приватним нотаріусом документи.
За таких обставин, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Відповідно до ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюємих прав, свобод чи інтересів.
Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. На сьогодні такі умови відсутні, отже наявні усі підстави для судового розгляду.
Відповідно до положень частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 348/618/15-ц (провадження № 61-9592св19), прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися письмовими доказами, зокрема довідками, що засвідчують користування майном, або іншими документами, які підтверджують управління чи володіння спадковим майном. У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 631/1153/13-ц (провадження № 61-26750св18) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, а дії спадкоємця з управління, розпорядження чи користування майном свідчать про прийняття спадщини.
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на момент розгляду справи. Територія м. Донецька з 2014 року є тимчасово окупованою, що підтверджується Переліком територій, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України. У зв`язку з цим доступ до архівів БТІ м. Донецька відсутній, що унеможливлює відновлення оригіналу Свідоцтва про право власності №2922 від 16.04.1993 року.
Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним, а кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 статті 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів, і вважається правомірно набутим, якщо інше не встановлено судом. Стаття 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою або у разі втрати документа, який його засвідчує. У даному випадку право власності спадкодавця набуто законно у 1993 році, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, а визнання цього права судом необхідне для його реалізації в умовах відсутності доступу до реєстрів.
Щодо спадкування, стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Частина 1 статті 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а у разі відмови нотаріуса звернутися до суду.
Частина 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлює, що права на нерухоме майно, які виникли до 1 січня 2013 року, є дійсними за умови їх реєстрації відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення, або якщо на той час реєстрація не була обов`язковою. У 1993 році державна реєстрація прав на нерухомість у сучасному вигляді не була передбачена, а Свідоцтво про право власності є достатнім доказом набуття права. Оскільки інших способів визнати та зареєструвати право власності позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в умовах окупації рф відповідної території не існує, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 263,265, 268, 354 ЦПК України, статтями 316, 317, 319, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1296 ЦК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 (одну другу) частину 2-х кімнатної квартири загальною площею 44,0 кв.м., в тому числі житловою площею 28,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С. О. Бабій