Справа № 331/7689/23
Провадження № 1-кп/331/160/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження №22023080000001312, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023, 
за обвинуваченням  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Узбекистані, громадянина України, українця, одруженого, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затвердженими Верховною Радою України, зокрема, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, затвердженим Законом України від 07.02.2023.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №254 від 22.09.2023 «Про затвердження змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яким було затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, с. Азовське Бердянського району Запорізької області належить до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій з 27.02.2022.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Згідно п. 6 ст. 1-1 зазначеного Закону: окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг; Згідно п. 7 ст. 1-1 вказаного Закону: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Так, в першій декаді квітня 2022 року (точна дата та час не встановлені) невстановленими представниками військової окупаційної адміністрації РФ запропоновано ОСОБА_5 всупереч Законам України зайняти посаду «глава с. Азовское» Бердянського району Запорізької області, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій у самопроголошеному, незаконному органі влади - «сільська рада» Бердянського району Запорізької області, створеному на тимчасово окупованій території с. Азовське Бердянського району Запорізької області, на що останній надав добровільну згоду.
В той же час, в першій декаді квітня 2022 року (точна дата та час не встановлені), невстановленими представниками окупаційної влади РФ ОСОБА_5 призначено на посаду «глава с. Азовское» Бердянського району Запорізької області, робоче місце якого знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Центральна, буд. 110, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації РФ органі влади - «сільська рада», створеному на тимчасово окупованій території с. Азовське Бердянського району Запорізької області.
Отримавши незаконно набуті владні повноваження, ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно, виконуючи покладені на нього організаційно-розпорядчі функції, як «глава с. Азовское» безпосередньо здійснював загальне управління незаконним органом влади, а саме: виконував представницькі функції, здійснював організацію та керівництво роботою на території с. Азовське Бердянського району Запорізької області, в тому числі: формував структуру та комплектував штат підпорядкованого йому органу; формував структуру та комплектацію штату закладів культури на території с. Азовське; складав списки осіб на виплати матеріальної допомоги на 10 тисяч російських рублів.
Крім того, ОСОБА_5 з метою паспортизації місцевих мешканців та викорінення проукраїнських ідеологічних цінностей у суспільній свідомості місцевих мешканців та активізації культурно-масової діяльності в підтримку РФ здійснив активні організаційні дії, а саме: агітував подавати документи до адміністрації села, направлені на створення умов отримання місцевими мешканцями вищезазначеного населеного пункту паспортів держави-агресора.
Таким чином, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді «глава с. Азовское» Бердянського району Запорізької області, здійснював організацію та керування роботою з формування структури, комплектації штату працівників підпорядкованого йому органу - «сільська рада», також надавав безпосередню допомогу представникам окупаційної влади держави-агресора РФ у впровадженні програм соціально-економічного та культурного розвитку на території с. Азовське Бердянського району Запорізької області за стандартами держави-агресора РФ, реалізація яких, в свою чергу, забезпечувала становлення та зміцнення окупаційної влади на тимчасово окупованій території, складав списки та збирав пенсіонерів для виплат пенсій у російських рублях на території с. Азовське Бердянського району Запорізької області, також з метою паспортизації місцевих мешканців та викорінення проукраїнських ідеологічних цінностей у суспільній свідомості місцевих мешканців та активізації культурно-масової діяльності в підтримку РФ здійснив активні організаційні дії, а саме: агітував подавати документи до адміністрації села, направлені на створення умов отримання місцевими мешканцями вищезазначеного населеного пункту паспортів держави-агресора.
Прокурор у судовому засіданні обвинувачення підтримав у повному обсязі, просив при призначенні покарання врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відомості про особу обвинуваченого. Також він просив призначити ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, строком на п`ятнадцять років і з конфіскацією всього належного йому майна. Також він просив вирішити питання про речовий доказ. 
У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_5 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України та ухвали суду від 18.03.2025. При цьому, обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації, зокрема, шляхом опублікування повісток про виклик у газеті «Голос України» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України, а також шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Олександрівського районного суду міста Запоріжжя. Крім того, про виклик обвинуваченого повідомлявся особисто його захисник - адвокат ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_5 жодного разу до суду не прибув, заяв про неможливість взяти участь у судовому розгляді суду не подавав, письмових пояснень із повідомленням поважності причин своєї неявки до суду не надіслав, що свідчить про його небажання скористатися передбаченими чинним КПК України правами обвинуваченого.
Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених чинним законодавством. Стороною обвинувачення, захисником обвинуваченого та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, на таємницю спілкування, на невтручання у приватне життя.
У судових дебатах захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 зазначив, він не мав можливості конфіденційно поспілкуватися із ОСОБА_5 через його перебування на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим він не мав можливості дізнатися його позицію з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення та з приводу досліджених під час судового розгляду даного кримінального провадження доказів. Тому він просив суд ухвалити у даному кримінальному провадженні законний і справедливий вирок.
Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, які відповідають вимогам, передбаченим у ст.ст. 84-88 КПК України.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що їхнє село Азовське Бердянського району окупували росіяни приблизно 27.02.2022. Потім ближче до квітня ОСОБА_5 проголосив себе «головою села». Він агітував людей отримувати російські паспорти, гуманітарну допомогу роздавав, пропонував роботу, у тому числі і її чоловіку пропонував стати директором місцевого будинку культури, але її чоловік відмовився, бо не мав освіти, а тоді ОСОБА_5 запропонував йому посаду охоронця, на що її чоловік теж відмовився. ОСОБА_5 приїздив до них додому, бо знав, що її чоловік працював на той час завгоспом у будинку культури, і знав, що у її чоловіка знаходяться ключі від будинку культури. ОСОБА_5 призначив її чоловіку зустріч наступного дня у будинку культури, щоб забрати ключі. Також ОСОБА_5 сказав, що краще буде він «головою села», ніж хтось інший. Вона ці слова від ОСОБА_5 чула особисто. Вона виїхала на підконтрольну Україні територію 18.07.2022. Коли вона перебувала у селі, там вже на початку квітня 2022 року почалося формування окупаційних органів влади. Їй відомо зі слів односельців, що ОСОБА_5 сам їздив у військову адміністрацію у м. Бердянськ і запропонував себе на посаду «голови села». Коли він приїздив до них додому, то казав, що він вже є «старостою». Можна сказати, що він займався підбором штату працівників, бо пропонував роботу її чоловіку. До війни у нього були проросійські погляди, він чекав нову владу, бо він відразу призначив себе «головою села». На переконання свідка, така його співпраця з окупантами була добровільна, він сам цього хотів, ознак того, що він працює під примусом, вона не помітила. Також на запитання прокурора свідок пояснила, що ОСОБА_8 вона знає, він жителем їхнього села не був, жив у м. Бердянську, але він був знайомий із ОСОБА_5 і працював у їхньому сільському будинку культури музикантом. Тому вона повідомила, що він міг впізнати ОСОБА_5 . До війни ОСОБА_5 жив і працював у селі, але не на керівних посадах. Також ОСОБА_5 приїздив до них додому ще один раз з якоюсь дівчиною, бо не міг розібратися, звідки який ключ. Людей зі зброєю вона біля ОСОБА_5 не бачила. Свідок категорично заперечувала, що на ОСОБА_5 хтось здійснював тиск. До війни у її присутності він не висловлював проросійські погляди. Також свідок пояснила, що їй нічого не відомо, щодо тиску чи впливу на членів родини ОСОБА_5 з метою примушування його до співпраці з окупантами. Як їй відомо зі слів родичів, ОСОБА_5 і до цього часу є «головою села».
Допитаний судом свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_5 і його померлого брата-близнюка він знає дуже давно, їхні діти вчилися разом у школі і село Азовське Бердянського району у них невелике, тому всі один одного знають. Коли почалася війна, він відразу перейшов на бік окупантів. Зі слів односельців йому відомо, що у квітні ОСОБА_5 приїхав з міста Бердянська з представником окупаційної влади, зламав двері у сільраду і назвав себе «старостою села», «сільським головою». Також він говорив про те, що краще хай це буде він, ніж хтось інший. Свідок виїхав у липні 2022 року на підконтрольну українській владі територію, а формування окупаційної влади у їх селі почалося приблизно у квітні 2022 року. Після того, як ОСОБА_5 проголосив себе «представником окупаційної влади», він почав збирати біля себе лояльних до нової влади людей, почав пенсіонерів записувати на отримання гуманітарної допомоги, почав записувати паспортні дані людей на так званий «референдум». Тобто, він повністю підкорив село своїй владі. До нього приходили лояльні люди і він ними керував. Він добровільно став на бік окупантів, зняв український прапор на сільраді і повісив так званий «триколор». Також він говорив про те, що він є представником окупаційної влади. До війни він не дуже тісно спілкувався зі ОСОБА_5 , але йому відомо, що ті, хто його оточував, мали проросійські погляди. Також свідок переконаний, що ОСОБА_5 діяв не під примусом, а добровільно. Крім того, свідок підтвердив, що саме він надав слідчому копію клопотання, підписаного ОСОБА_5 . Також йому відомий ОСОБА_8 як мешканець їхнього села, який знав особисто ОСОБА_5 , а тому міг його упізнати. Також зі слів свого сусіда ОСОБА_10 йому стало відомо, що ОСОБА_5 приїздив до нього, забрав ключі від будинку культури, поставив драбину, зняв український прапор і повісив російський прапор. Також свідок бачив ОСОБА_5 у приміщенні та біля приміщення сільради. У його присутності ОСОБА_5 себе «головою села» не називав, але називав свою посаду людям, які до нього приходили. Також зі слів односельців йому відомо, що ОСОБА_5 і на даний час є «головою села», роздає будинки військовим, а також веде облік людей, які виїхали. Також йому надсилали відео, де ОСОБА_5 у військовій формі окупантів разом із окупантами брав участь у їхніх культурних заходах. Крім того, свідок повідомив, що у селі ОСОБА_5 не дуже поважали до війни, як людина характеризувався він негативно, дружина і син його покинули. 
Оцінюючи показання цих свідків, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами. Тому суд не має підстав сумніватися у їх достовірності. Неточності, які мали місце в показаннях свідків, не порочать їх і пояснюються тим, що події сприймалися і запам`ятовувалися ними суб`єктивно, частину інформації свідки отримали від інших осіб і з часу подій пройшов значний проміжок часу. Мотивів для обмови свідками обвинуваченого судом встановлено не було, всі свідчення надавалися ними під присягою.
Крім того, судом із особової картки Державної міграційної служби України встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в Узбекистані, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 07.11.2000, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 09.11.2018 Бердянським відділом УДМС України в Запорізькій області, дійсним до 09.11.2028, є громадянином України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Тобто, наведене свідчить про те, що ОСОБА_5 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до Протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 17.07.2022 та додатку до нього - оптичного носія інформації DVD-R № 59/14/386т від 17.07.2022 (вказана негласна слідча (розшукова) дія була проведена на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 у справі № 4807/1862/22) з 18.05.2022 по 16.07.2022 було проведено зняття інформації з мобільного телефонного номеру НОМЕР_3 , яким користується громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідними аудіозаписами та стенограмами до них, викладеними у вказаному протоколі, зафіксовано, що 22.05.2022 о 10:20:40 год. між ОСОБА_5 та жінкою, яка назвала себе ОСОБА_11 , відбулася телефонна розмова, у якій, зокрема, на запитання жінки про те, чи він виконує обов`язки голови сільської ради, ОСОБА_5 підтвердив, що зараз він займає цю посаду. Після цього жінка почала з`ясовувати у нього, чому у Дмитрівці вже люди отримують пенсію, а у їхньому селі досі не отримують. На це ОСОБА_5 відповів, що дане питання вирішується з керівниками поштамтів, які не дають списки пенсіонерів. Також під час цієї розмови він казав, зокрема, таке (мовою оригіналу): «…там Дмитровка - они сразу приняли эту власть и начали с ней работать. Ты понимаешь? Там люди более адекватные. А у нас народ упёрся и два с половиной месяца безвластие…»; «…Да, чтоб люди говорили, что это плохая власть пришла. А Дмитровка сразу приняла эту власть, подняли флаг российский и начали работать. Они уже раза 3 гуманитарку получали. Ты понимаешь, люди адекватные, просто нормальные люди.».
Також 23.05.2022 о 13:50:58 год. ОСОБА_5 спілкувався з жінкою щодо отримання талончика на прийом до так званої «мерії», і у цей же день о 13:59:46 год. він спілкувався з чоловіком на ім`я ОСОБА_14 щодо складання списків так званих «адекватних» мешканців села і, зокрема, пенсіонерів.
Крім того, 27.05.2022 о 15:52:23 год. ОСОБА_5 спілкувався з жінкою із так званого «відділу кадрів мерії» щодо юридичної адреси новоствореного «органу влади села Азовське», визначення відповідальної особи за «інвентаризацію» і проведення цієї «інвентаризації» представниками окупаційної влади, а також штатної чисельності «працівників». Також у цей же день о 16:03:42 год. ОСОБА_5 спілкувався з жінкою, яку він називав ОСОБА_15 , щодо можливості зарахувати до штату прибиральницю, а о 16:10:43 год. він повідомляв жінці, ім`я якої не називав, «юридичну адресу: вул. Центральна, 110».
Також 28.05.2022 о 12:26:58 год. ОСОБА_5 спілкувався з жінкою на ім`я ОСОБА_16 щодо запису до нього на прийом чоловіка і повідомив їй, зокрема, що він перебуває у так званому (мовою оригіналу) «горисполкоме».
Відповідно до протоколу огляду від 08.09.2023 слідчим за участі спеціаліста було оглянуто та скопійовано на оптичний носій інформації DVD-R розміщений на каналі «Бердянский район. Официально» у додатку «Telegram» відеозапис під назвою «Запорожская область, Бердянский район». Відеоматеріал демонструє кадри промови декількох осіб, серед яких є чоловік, під час промови якого у нижньому лівому куті екрану розміщено напис (мовою оригіналу): «ОСОБА_5 Глава поселения Азовское », і який говорить (мовою оригіналу): «Мира в душе. Любви в сердце. Здоровья в теле. Пусть у вас все будет прекрасно.», «Перле».
Відповідно до протоколу огляду від 18.09.2023 слідчим за участі свідка ОСОБА_8 було оглянуто розміщений 24.06.2023 о 04:27 год. на каналі «Бердянский район. Официально» у додатку «Telegram» відеозапис тривалістю 1 хв. 42 сек. Під час перегляду вказаного відеозапису було встановлено, що у період з 0:32 сек. по 0:40 сек. на ньому зафіксовано виступ чоловіка і пояснювальний напис: «ОСОБА_5 Глава поселения Азовское». Після перегляду зазначеного відеозапису свідок ОСОБА_8 , який працював в с. Азовське Бердянського району Запорізької області художнім керівником в Азовському центрі культури і дозвілля, повідомив, що впізнав чоловіка за статурою, волоссям, манерою спілкування та голосом - це ОСОБА_5 , він пішов на співпрацю з державою-агресором та зайняв посаду «старости с. Азовське Бердянського району Запорізької області». У кінці квітня 2022 року ОСОБА_5 пропонував йому роботу.
Відповідно до протоколу огляду від 18.09.2023 слідчим за участі свідка ОСОБА_7 було оглянуто розміщений 24.06.2023 о 04:27 год. на каналі «Бердянский район. Официально» у додатку «Telegram» відеозапис тривалістю 1 хв. 42 сек. Під час перегляду вказаного відеозапису було встановлено, що у період з 0:32 сек. по 0:40 сек. на ньому зафіксовано виступ чоловіка і пояснювальний напис: «ОСОБА_5 Глава поселения Азовское». Після перегляду зазначеного відеозапису свідок ОСОБА_7 , яка є місцевою мешканкою с. Азовське Бердянського району Запорізької області та знає ОСОБА_5 особисто, повідомила, що впізнала чоловіка за статурою, волоссям, манерою спілкування та голосом - це ОСОБА_5 , він пішов на співпрацю з державою-агресором та зайняв посаду «старости с. Азовське Бердянського району Запорізької області». У першій декаді травня 2022 року ОСОБА_5 пропонував роботу її чоловіку.
Також судом було досліджено долучений до матеріалів кримінального провадження речовий доказ - надана слідчому свідком ОСОБА_9 копія документа із назвою (мовою оригіналу) «Ходатайство», який підписаний (мовою оригіналу) «Глава ВГА с. Азовское ОСОБА_5 » і на якому вказано дату підписання - «28. ХІ.2022г.». 
Аналізуючи всі наведені вище докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав сумніватися у їх достовірності, а також суд не вбачає підстав для визнання їх неналежними та недопустимими, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 85, 86 КПК України вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, не внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. 
Також суд враховує, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, с. Азовське Бердянського району Запорізької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 27.02.2022 по теперішній час.
Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 вересня 2024 року у справі № 755/15405/15-к, провадження № 51-684км20, у складах правопорушень за ч. 5 ст. 111-1 КК (крім публічних закликів до проведення незаконних виборів і референдумів на тимчасово окупованій території) важливим для кваліфікації є місце його вчинення - на тимчасово окупованій території України. До того ж, правопорушення у формі добровільного обрання до незаконних органів є вчиненим, коли особа добровільно обрана на виборну посаду.
Подібні висновки викладені також і в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2025 року у справі № 185/2163/23, провадження № 51-1938 км 24.
Наведене дає підстави стверджувати, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження факти того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території - у с. Азовське Бердянського району Запорізької області, добровільно зайняв посаду «глава с. Азовское» Бердянського району Запорізької області, здійснював організацію та керування роботою з формування структури, комплектації штату працівників підпорядкованого йому органу - «сільська рада», також надавав безпосередню допомогу представникам окупаційної влади держави-агресора РФ у впровадженні програм соціально-економічного та культурного розвитку на території с. Азовське Бердянського району Запорізької області за стандартами держави-агресора РФ, реалізація яких, в свою чергу, забезпечувала становлення та зміцнення окупаційної влади на тимчасово окупованій території, складав списки та збирав пенсіонерів для виплат пенсій у російських рублях на території с. Азовське Бердянського району Запорізької області, також з метою паспортизації місцевих мешканців та викорінення проукраїнських ідеологічних цінностей у суспільній свідомості місцевих мешканців та активізації культурно-масової діяльності в підтримку РФ здійснив активні організаційні дії, а саме: агітував подавати документи до адміністрації села, направлені на створення умов отримання місцевими мешканцями вищезазначеного населеного пункту паспортів держави-агресора.
При цьому, під час досудового розслідування і судового розгляду не було здобуто жодних доказів на спростування доводів сторони обвинувачення.
Тому співпраця обвинуваченого з окупаційною владою та його діяльність в інтересах цієї влади дійсно має ознаки колабораційної діяльності.
При цьому, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в ході судового розгляду повністю доведена. 
Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5  необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
При призначенні ОСОБА_5  покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, відноситься тяжких злочинів. Дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, що свідчить про його значну суспільну небезпечність особливо у період воєнного стану. 
ОСОБА_5  раніше не судимий, проживає на тимчасово окупованій території України, достовірних відомостей про припинення його діяльності на посаді «главы с. Азовское» Бердянського району Запорізької області станом на час розгляду справи до суду не надходило, що дає підстави вважати, що він досі займається протиправною діяльністю на користь держави-агресора. Також судом встановлено, що ОСОБА_5  під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває і за медичною допомогою не звертався, розлучений, має повнолітнього сина.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, встановлено не було.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується також наведеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2020 у справі № 155/1064/18, провадження № 51-436км20, поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
На підставі викладеного, враховуючи тяжкість і значну суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його наслідки у вигляді спричинення шкоди державі Україна, наведені вище дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5  покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, строком на п`ятнадцять років і з конфіскацією всього належного йому майна, що, на думку суду, буде відповідати принципам та меті призначення покарання.
Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, або для призначення відповідно до ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, суд не знаходить.
Цивільний позов у справі не заявлений, матеріальна шкода даними кримінальними правопорушеннями завдана не була.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Також суд враховує, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.11.2023 у справі №331/7183/23, провадження № 1-кс/331/2110/2023, відносно ОСОБА_5  обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Тому у зв`язку з переховуванням обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України суд вважає за доцільне вказаний запобіжний захід відносно нього залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Крім того, арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.11.2023 у справі № 331/7183/23, провадження №1-кс/331/2221/2023, яке належить ОСОБА_5 , з огляду на призначення йому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна слід залишити чинним до фактичного виконання вироку суду в частині конфіскації всього належного йому майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, строком на п`ятнадцять років і з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.11.2023 у справі №331/7183/23, провадження № 1-кс/331/2110/2023, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Строк відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_5 рахувати з моменту відбуття основного покарання. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України дане додаткове покарання поширюється також і на увесь час відбування основного покарання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.11.2023 у справі № 331/7183/23, провадження №1-кс/331/2221/2023, на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: на автомобіль марки Fiat Doblo 1910, 2007 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , і на будинок за адресою: АДРЕСА_2, залишити без змін до фактичного виконання вироку суду в частині конфіскації майна.
Речовий доказ - документ, а саме (мовою оригіналу): «Главе военно-гражданской администации Города Бердянска ОСОБА_21 Главы ВГА г. Бердянска по с. Азовское ОСОБА_5 і т.д.», на 1 арк., який зберігається у матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику обвинуваченого та прокурору.
Інформацію про ухвалення даного вироку відносно ОСОБА_5 опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_20