Справа № 639/2251/26
Провадження № 2-а/639/49/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Борисенка О.О., 
секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,
за участю представника позивача адвоката Кравченка О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу № 639/2251/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
установив:
До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просив: поновити строк для звернення із позовною заявою, як такий, що пропущено з поважних причин; скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3861 від 06.09.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 16.03.2026 та підписані представником позивача адвокатом Кравченком Олегом Павловичем, який діє на підставі ордеру (а.с.6).
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06.09.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 склав оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, згідно з якою позивач ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-лікарською комісією визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, до 05.06.2025 не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. За даними військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що засвідчені підписами начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , скріплені гербовою печаткою установи, 06.09.2025 його було заповнено посадовими особами відповідача, того ж дня на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 його було призвано у Збройні Сили України, того ж дня Немишлянською медичною комісією ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, присвоєно звання – солдат за наказом відповідача від 01.09.2025, також 06.09.2025 ОСОБА_1 знято з військового обліку відповідачем. 07.09.2025 ОСОБА_1 прибув від відповідача до військової частини НОМЕР_2 для несення військової служби, 17.09.2025 він прийняв присягу у ВЧ НОМЕР_2 . Після проходження базової військової підготовки ОСОБА_1 переведено до військової частини НОМЕР_3 , де він проходить службу на посаді водія. Вказане свідчить про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вже перебував на військовій службі, його статус було змінено з військовозобов`язаного (як зазначено у постанові) та військовослужбовця, а відтак він не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Враховуючи, що початком військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного ТЦК та СП, та приписи п. 10 ст. 247 КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не додержано вимог ст. 280 КУпАП щодо належного з`ясування обставин, які підлягають встановленню при розгляді справи, та постанова підлягає скасуванню. 
В зв`язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом за судовим захистом його прав та інтересів.
30.03.2026 ухвалою суду поновлено позивачу строк на звернення з позовом до суду; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання; витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення № 3861 від 06.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення (а.с.51-52).
13.04.2026 суд на місці долучив до матеріалів справи відзив відповідача на позовну заяву разом з витребуваними судом доказами та доказами на підтвердження надіслання відзиву стороні позивача, що надійшов до суду 06.04.2026 (а.с.56-67). 
У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що оскільки позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена оскаржувана постанова, позивачу під особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, роз`яснено ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, строки притягнення до адміністративної відповідальності позивача не порушено. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.06.1996, відомості про виключення останнього з військового обліку в зазначеному реєстрі відсутні.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко О.П. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та розглянути справу без участі позивача, який достеменно обізнаний з датою та часом розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив.
За положеннями ч. 3 ст. 268 КАСУ неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, заслухавши представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.
Суд установив, що відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 26.06.1996 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 01.09.2025 йому присвоєно військове звання солдат. 06.09.2025 медичною комісією при Немишлянському ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби; 06.09.2025 на підставі Указу Президента України № 479/2025 призваний у Збройні Сили України за призовом під час мобілізації; 06.09.2025 знятий з обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 . 07.09.2025 ОСОБА_1 прибув для несення військової служби до НОМЕР_4 , де 17.09.2025 прийняв військову присягу, пройшов базову загальновійськову підготовку. З 10.11.2025 позивач проходить військову службу у НОМЕР_5 (а.с.9-13).
Згідно з копією довідки від 17.12.2025, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.33).
З інформації про порушення ВО ОСОБА_1 суд вбачає, що у зв`язку з не проходженням (відмовою від проходження) військово-лікарської комісії (порушення ВО від 18.08.2025), направлено звернення Е3255148 до Відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області (а.с.62).
Згідно з копією довідки про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, складеною 06.09.2025 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , гр-на ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставлено 06.09.2025 о 15:10 працівником поліції Гуртовим Андрієм, номер жетону НОМЕР_6 , у зв`язку з порушенням ВО з 18.08.2025 по 17.08.2026 (а.с.64). 
06.09.2025 начальник групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_2 склав протокол стосовно ОСОБА_1 про те, що 06.09.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Гр. ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-лікарською комісією визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду. Громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду (який настав з моменту оприлюднення Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 та діє до теперішнього часу), у порушення вимог абзацу 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України №4235-ІХ від 12.02.2025, абзацу 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також повідомлено про права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; повідомлено під підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 годині 00 хвилин 06.09.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.61).
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.09.2025, останній власноручно написав, що він не пройшов ВЛК, тому що хворів (а.с.63).
06.09.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову № 3861 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (а.с.21,60).
Відповідно до змісту вказаної постанови, встановлено, що 06.09.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Гр. ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-лікарською комісією визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду. Громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду (який настав з моменту оприлюднення Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 та діє до теперішнього часу), у порушення вимог абзацу 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України №4235-ІХ від 12.02.2025, до 05.06.2025 не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 35, 34 КУпАП, не виявлено. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. Копію постанови № 3861 від 06.09.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав під підпис.
Постановою державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.01.2026 ВП № 800849 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 3861 від 06.09.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн, розпочаті виконавчі дії, у тому числі накладено арешт на грошові кошти на рахунках позивача (а.с.17-18,28-31).
Згідно з наданої представником позивача адвокатом Кравченком О.П. копії письмових пояснень ОСОБА_1 до Новобаварського районного суду міста Харкова, останній пояснив, що 06.09.2025 його було затримано на вулиці м. Харкова працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлено до цього ТЦК. Раніше позивач в армії не служив, бо мав проблеми зі здоров`ям. Того ж дня його було направлено на ВЛК та визнано придатним до військової служби, видано мобілізаційне розпорядження, виписано військовий квиток. Часу та можливості зібрати свої речі перед відправкою на службу у позивача не було, бо вже наступного дня його було доставлено з ТЦК до військової частини НОМЕР_2 , де він прийняв присягу, пройшов БЗВП, та згодом його переведено до ВЧ НОМЕР_3 , де він наразі проходить службу. Під час оформлення документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності позивача ніхто не ознайомив, копії постанови не надавав та він її не підписував, про існування цієї постанови позивач дізнався лише у лютому 2026 року, коли було заблоковано його банківську картку, після чого він звернувся за адвокатською допомогою (а.с.48).
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено. 
За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:  найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;  дату розгляду справи;  відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;  опис обставин, установлених під час розгляду справи;  зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;  прийняте у справі рішення.
Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період і тягне накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
За змістом ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого наразі не скасовано. 
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.  Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Відповідно до абзацу 4 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
За змістом абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з пп. 3.3 Глави 3 розділу ІІ Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» зі змінами станом на 02.02.2025, особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу.
Відповідно до Закону України №4235-ІХ від 12.02.2025 «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
За змістом ч. 1 ст. 7, п.17-1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відомості про результати медичних оглядів належить до персональних даних військовозобов`язаного.
Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:  1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;  2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;  3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);  4) безсторонньо (неупереджено);  5) добросовісно;  6) розсудливо;  7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;  8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);  9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;  10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зауважує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
Належить також зазначити, що Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що перебувають в нерівному становищі відносно суб`єкта владних повноважень.
На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що позивача, який перебув на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.09.2025 працівником поліції доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з порушенням ним військового обов`язку, а саме, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду.
Того ж дня – 06.09.2025 посадовими особами відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (розпочато провадження у справі), та розгляд справи призначено на той же день – на 12 годину 00 хвилин 06.09.2025.
Суд зауважує, що згідно довідки про доставлення, ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.09.2025 о 15:10 годині, тоді як розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 12 годину 00 хвилин 06.09.2025. Якщо брати до уваги час доставляння до ТЦК та СП – 15:10 год 06.09.2025, справу об`єктивно неможливо було розглянути о 12 годині 00 хвилин 06.09.2025, та завчасно повідомити позивача про дату, час і місце розгляду справи.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулося у не встановлений законом спосіб, а оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку, передбаченому приписами КУпАП.
Також, у день доставлення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення – 06.09.2025, позивач пройшов військово-лікарську комісію, за висновком якої визнаним придатним для військової служби; того ж дня 06.09.2025 призваний у Збройні Сили України за призовом під час мобілізації та 06.09.2025 знятий з обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наступного дня 07.09.2025 ОСОБА_1 прибув для несення військової служби до ВЧ НОМЕР_2 , де пройшов базову загальновійськову підготовку.
Тобто, позивач відразу після доставлення в один день 06.09.2025 пройшов військово-лікарську комісію, був призваний у Збройні Сили України за призовом під час мобілізації, знятий з обліку військовозобов`язаних; та з ТЦК та СП позивача відправлено для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у навчальну частину (центр) з територіального центру комплектування та соціальної підтримки (збірного пункту) - для громадян, направлених для проходження базової військової служби.
Згідно з п. 10 ст. 247 ЦПК України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:  проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Відтак, оскільки позивач 06.09.2025 був направлений відповідачем для проходження військової служби та його було знято з військового обліку військовозобов`язаних, відповідач мав або не розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення, або закрити розпочате провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі п. 10 ст. 247 КУпАП. 
Тому, суд погоджується з доводами сторони позивача щодо безпідставності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:  1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;  2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);  3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;  4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, задовольняючи позов у цій справі, суд скасовує оскаржувану постанову із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 532,48 грн (а.с.49).
За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.  
Враховуючи результат розгляду справи (задоволення позову), відповідно до ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 532 грн 48 коп. 
Керуючись ст. 6, 7, 9, 11, 44, 48, 73-78, 90, 139, 241-246, 268, 269, 271, 273-277, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити. 
Скасувати постанову № 3861 від 06 вересня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 13.04.2026.
Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО