Єд. унік. № 243/3011/26
Провадження № 3/243/1428/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Слов`янськ 

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомо, громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою:   АДРЕСА_1 ,
-за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2026 року о 12 год. 53 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї жінки ОСОБА_2 , що виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженнях, залякуваннях, внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю (ЄО №7202). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи,про що свідчить підпис правопорушника у відповідній графі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
За таких обставин та з урахування ч. 2 ст. 277 КУпАП, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнається вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Домашнє насильство відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно по п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №329237 від 18.03.2026 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 18.03.2026 року о 12 год. 53 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї жінки ОСОБА_2 , що виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженнях, залякуваннях, внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю (ЄО №7202). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;
- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.03.2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.03.2026 року, згідно яких вона повідомила про те, що 18.03.2026 року о 12 год. 53 хв. її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, словесно ображав її, погрожував фізичною розправою, принижував, залякував;
- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №434674 від 18.03.2026 року з якого вбачається, що до ОСОБА_1 за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї жінки ОСОБА_2 було застосовано зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.01.2026 року, відповідно до якої визначено середній рівень небезпеки.
Таким чином, потерпілій ОСОБА_2 була завдана ОСОБА_1 шкода психологічному здоров`ю, яка виразилась у словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженнях, залякування, тому провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена, права правопорушника судом не порушені. 
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Відповідно до положення ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ст. 28 ч. 1, 2 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Отже той факт, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також відсутність в матеріалах справи достатніх доказів, які б свідчили про те, що він систематично вчиняє домашнє насильство, тому суд не вбачає достатніх підстав для застосування положення ст. 39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме те, що він є пенсіонером, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 340 грн.), без направлення ОСОБА_1 , в порядку ст. 39-1 КУпАП на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 39-1, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп., який перерахувати на р/р: UA488999980313020106000005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК / Слов`янська МТГ / 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави на рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – 3 (три) місяці.

Суддя О.О. Соловйова