ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 16 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/1139/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо перерахунку розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 01.03.2025 без врахування заробітної плати відповідно до довідки від 29.03.2012 №50 померлого годувальника - ОСОБА_2 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та “Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2012 №50 без обмеження максимальним розміром та без застосування Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”, постановою КМУ від 14 липня 2025 року № 821 з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.03.2025.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника призначену відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-XII) з 05.09.2013 . Вказує, що пенсійним органом було проведено перевірки пенсійної справи годувальника та встановлено: довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50 не підтверджена первинними документами, тому пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.03.2025 обчислено відповідно до частини 3 статті 59 Закону і розмір пенсії з 01.03.2025 склав 13366,90 грн. Що на думку позивача є протиправним. Крім того позивач вказує на обмеження розміру його пенсії з 04.08.2025 максимальним розміром, що також порушує його права та законні інтереси.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з урахуванням уточнень до позовної заяви, що стосуються періоду, а саме з 04.08.2025. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
05.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити. Вказує на те, що позивач отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника призначену відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі-Закон) з 05.09.2013 після переведення з пенсії за віком згідно із заявою від 05.09.2013. Пенсію у зв`язку з втратою годувальника обчислено в розмірі 50% від заробітної плати за роботу в зоні відчуження за липень 1986, обчисленої у порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2012 №70 про грошове забезпечення годувальника в 1986 році та довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50, обчисленої з урахуванням кратності на підставі довідки від 14.08.1986 №401 військової частини № НОМЕР_2 , в складі якої годувальник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідки залучені до ЕПС), з урахуванням коефіцієнта заробітної плати — 7,33520. З 01.07.2019 пенсію перераховано з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до частини 3 статті 59 Закону. Згідно з постановою КМУ від 09.12.2021 №1307 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 і від 26 вересня 2012 р. № 886” з 01.12.2022 пенсію перераховано з урахуванням коефіцієнта 7,33520 та показника середньомісячної заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки і заробітна плата для обчислення пенсії склала 45377,89 грн. (6186,32 грн (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14)х7,33520), загальний розмір пенсії з обмеженням становив 20930,00 грн. В подальшому заробітна плата перераховувалась з урахуванням коефіцієнтів індексації з 01.03.2023 — 1,197, з 01.03.2024-1,0796, з 01.03.2015-1,115, розмір пенсії з обмеженням складав з 01.03.2023 — 20930,00 грн., з 01.03.2024 — 23610,00 грн. Згідно з листом Пенсійного фонду України від 24.03.2025 №2800-0301-9/19804 пенсійна виплата з 01.03.2025 підлягала перерахунку без обмеження максимальним розміром відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024. Оскільки в документах пенсійної справи годувальника довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50 не підтверджена первинними документами (зокрема, відсутні дані про зони небезпеки на підставі яких застосована кратність для обчислення заробітку в зоні відчуження), пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.03.2025 обчислено відповідно до частини 3 статті 59 Закону і розмір пенсії з 01.03.2025 склав 13366,90 грн. У зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму з 01.01.2026 проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 01.01.2026 – 13425,40 грн. Відповідно вважає, що пенсія позивача обчислена відповідно до норм чинного законодавства.
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 
ОСОБА_1 (надалі – Позивач ) перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі – Відповідач) та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника призначену відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-XII) з 05.09.2013 після переведення з пенсії за віком згідно із заявою від 05.09.2013. 
Листом ГУ ПФУ у Полтавській області від 06.08.2025 № 1600-0306-8/58742 повідомлено Позивача, що у ході проведення контрольних заходів переглянуто порядок визначення заробітку, з якого обчислюється розмір Вашої пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Представник Позивача звернувся до Відповідача з адвокатським запитом щодо надання інформації в ході яких саме контрольних заходів було переглянуто порядок визначення заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника та надання копій документів, які стали підставою проведення таких контрольних заходів. А також - надати інформацію як саме було переглянуто порядок визначення заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника та надати належним чином завірені копії документів, на основі яких було переглянуто розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною порядку визначення заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії ОСОБА_1 . 
Листом ГУ ПФУ у Полтавській області від 14.10.2025 № 1600-0216-8/77806 повідомлено, що пенсію Позивача було обчислено за документами пенсійної справи померлого годувальника — чоловіка ОСОБА_3 , учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії з 13.07.1986 по 19.08.1986, особи з інвалідністю 2 групи від захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з втратою професійної працездатності 80%. Пенсію у зв`язку з втратою годувальника обчислено в розмірі 50% від заробітної плати за роботу в зоні відчуження за липень 1986, обчисленої у порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2012 №70 про грошове забезпечення годувальника в 1986 році та довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50, обчисленої з урахуванням кратності на підставі довідки від 14.08.1986 №401 військової частини № НОМЕР_2 , в складі якої годувальник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідки залучені до ЕПС), з урахуванням коефіцієнта заробітної плати — 7,33520. Крім того, згідно з Постановою КМУ від 09.12.2021 №1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 № 1210 і від 26 вересня 2012 № 886» з 01.12.2022 пенсію перераховано з урахуванням коефіцієнта 7,33520 та показника середньомісячної заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки і заробітна плата для обчислення пенсії склала 45377,89 грн. (6186,32 грн (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14)х7,33520), загальний розмір пенсії з обмеженням становив 20930,00 грн подальшому заробітна плата перераховувалась з урахуванням Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.02.2026 2 коефіцієнтів індексації з 01.03.2023 — 1,197, 3 01.03.2024-1,0796, з 01.03.2015-1,115, розмір пенсії з обмеженням складав 01.03.2023 — 20930,00 грн., з 01.03.2024 — 23610,00 грн. На виконання доручення, яке отримано Відповідачем листом від Пенсійного фонду України пенсійна виплата таких пенсійних справ з 01.03.2025 підлягала перерахунку без обмеження максимальним розміром відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024. Проте під час перевірки пенсійної справи годувальника встановлено: довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50 не підтверджена первинними документами, тому пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.03.2025 обчислено відповідно до частини 3 статті 59 Закону і розмір пенсії з 01.03.2025 склав 13366,90 грн. 
Представник Позивача звернувся до Відповідача з адвокатським запитом щодо надання копій довідок, на основі яких було обчислено пенсію ОСОБА_2 (довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2012 №70 про грошове забезпечення годувальника в 1986 році та довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50).
Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 18.11.2025 № 1600-0202-8/88993 було надано копії зазначених довідок.
Представник Позивача 26.11.2025 звернувся до Відповідача щодо виплати пенсії Позивачу з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.03.2012 №50 та без обмеження максимальним розміром. 
Листом ГУ ПФУ від 16.12.2025 № 1600-0202-8/96535 відмовлено у здійсненні такого перерахунку. 
Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Згідно з п. 6 ч. 1ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено розд. VIII Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон від 28 лютого 1991 року№ 796-XII).
Згідно з ч. 1 ст. 49 вказаного Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.
Відповідно до ст. 54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, та у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 ст. 54 цього Закону визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п. 1 Порядку).
Пунктом 9 цього Порядку визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за відповідною формулою.
Цим же пунктом Порядку визначено, що у разі коли особа з інвалідністю із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа, виявили бажання обчислювати пенсію із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, такі пенсії обчислюються у порядку, передбаченому цим пунктом, з урахуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, (Кзс), що визначається за відповідною формулою.
Пенсії, що обчислені із заробітної плати (доходу), яка визначалася виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до абзаців тринадцятого - п`ятнадцятого цього пункту, перераховуються у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Відповідно до п. 11 зазначеного Порядку розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, становить:
на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника;
на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.
Отже, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за бажанням осіб признаються шляхом обчислення:
1) виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, або
2) виходячи із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
З матеріалів справи вбачається, що пенсія по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» померлим годувальником (за його життя) за його бажанням була обчислена за правилом №1 - виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Призначення пенсії відбулося за документами, що є у пенсійній справі годувальника, та відповідали вимогам законодавства, що діяло на час призначення цього виду пенсії.
В аналогічному порядку після смерті годувальника позивачу була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в протоколі про призначення пенсії відмітка «Основний розмір пенсії від середнього заробітку»).
Судом встановлено, що в матеріалах пенсійної справи позивача наявна довідка від 29.03.2012 №50 про заробітну плату, що видана на ім`я ОСОБА_2 з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210) закріплено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків
Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 було постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Відповідно до пункту 11 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 (далі – Порядок №1210), розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно із зазначеною нормою закону мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які перебували на його утриманні, становить для одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Суд звертає увагу, що Порядком №1210 не передбачено повноважень органу Пенсійного фонду України самостійно виключати будь-які документи з пенсійної справи, на підставі яких раніше було здійснено розрахунок та призначення пенсії.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок №22-1, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до положень Порядку №22-1, чинного на момент переведення позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, до заяви про призначення такої пенсії подаються документи померлого годувальника, перелічені у підпунктах «б» – «в» пункту 7 цього Порядку, зокрема документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Пунктами Порядку №22-1 також встановлено, що при прийнятті документів орган, який призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви та відповідність викладених у ній відомостей даним паспорта і документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту та належного оформлення поданих документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує та засвідчує виявлені розбіжності.
Крім того, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ, організацій та фізичних осіб дооформлення документів або подання додаткових документів, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Не пізніше десяти днів після надходження заяви з усіма необхідними документами орган Пенсійного фонду зобов`язаний розглянути подані матеріали та прийняти рішення щодо призначення, перерахунку чи переведення з одного виду пенсії на інший.
Заява про призначення пенсії разом із усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі, яка перебуває в органі, що призначає пенсію, за місцем проживання або реєстрації пенсіонера.
Судом встановлено, що на підставі заяви позивача її було переведено з 05.09.2013 року на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а при визначенні розміру пенсії померлого годувальника було враховано спірну довідку про заробітну плату. Таким чином, під час призначення пенсії позивачем було подано повний пакет документів, які відповідали вимогам чинного законодавства.
Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 40 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату, виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки первинними документами.
Згідно з пунктом 7 Порядку №1210, пенсії військовозобов`язаних, призваних на військові збори та які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи й працювали у зоні відчуження у 1986– 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони отримували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця та тривалості робочого дня.
Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших первинних документів, що підтверджують нарахування і виплату заробітної плати.
Отже, обов`язковою умовою врахування заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження її нарахування первинними документами, зокрема виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та іншими документами підприємства, установи чи організації.
Таким чином, розмір пенсії безпосередньо залежить від фактичного заробітку, отриманого працівником у період виконання робіт у зоні відчуження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 10.08.2020 у справі №266/2743/17, від 08.07.2021 у справі №359/5785/16-а, від 29.07.2022 у справі №539/1598/17.
Судом встановлено, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2012 №50 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження містить відомості про: період роботи у зоні відчуження, місце роботи, посадовий оклад, тривалість робочого тижня, кількість робочих днів, тарифну ставку, суму до виплати.
Зазначена довідка підписана уповноваженими посадовими особами та скріплена гербовою печаткою державного органу, а також містить відомості про наявність підтверджуючих документів щодо роботи в зоні відчуження. Отже, при її видачі були використані відповідні первинні документи.
Суд бере до уваги, що відсутність таких документів у матеріалах електронної пенсійної справи не свідчить про їх відсутність взагалі, а лише про неналежне зберігання чи формування матеріалів справи органом Пенсійного фонду.
Крім того, Порядок №22-1 не покладає на заявника обов`язку подавати разом із заявою первинні документи, на підставі яких видано довідку про заробітну плату.
Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, за бажанням пенсіонера може подаватися довідка про заробітну плату до 30.06.2000 року із зазначенням назв первинних документів, на підставі яких її видано, та місця їх зберігання, що дозволяє органу Пенсійного фонду здійснити перевірку.
Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, установ і організацій та перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, перевірка достовірності довідки про заробітну плату належить до компетенції органів Пенсійного фонду, а відсутність у пенсіонера первинних документів не може бути підставою для зменшення розміру пенсії.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV та пунктом 4.2 Порядку №22-1 територіальні органи Пенсійного фонду України мають право проводити планові та позапланові перевірки документів, поданих для оформлення пенсії.
Отже, обов`язок перевірки достовірності документів покладається саме на пенсійний орган, а сумніви щодо їх обґрунтованості самі по собі не можуть бути підставою для неврахування відповідної заробітної плати при призначенні чи перерахунку пенсії.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач здійснював перевірку достовірності відомостей, зазначених у спірній довідці, або звертався до відповідних установ з метою підтвердження її обґрунтованості.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивач не може зазнавати негативних наслідків у вигляді зменшення розміру пенсії через неналежне виконання органом Пенсійного фонду своїх повноважень.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17, від 08.02.2021 у справі №2487/68/17 та від 26.10.2022 у справі №808/1735/18.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розрахунок пенсії, здійснений під час первинного визначення пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 із урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2012 №50 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, є правомірним та таким, що відповідає вимогам законодавства.
Відтак зазначена довідка підлягає подальшому врахуванню при обчисленні пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника, а дії відповідача щодо неврахування таких відомостей при визначенні розміру пенсійної виплати є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.
Щодо позовних вимог позивача про перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та не застосування до пенсії заявника при перерахунку та виплаті Приписами частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.
Згідно з частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього випливає, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.
З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.
Проаналізувавши викладене, суд не вбачає у спірних правовідносинах ознак допущення протиправності з боку суб`єкта владних повноважень, оскільки питання про перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату померлого годувальника ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2012 №50, що є предметом позову в даній справі, наразі є не вирішеним. 
Відтак, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Таким чином, з огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визначений судом, а саме визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо перерахунку розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 04.08.2025 без врахування заробітної плати відповідно до довідки від 29.03.2012 №50 померлого годувальника - ОСОБА_2 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та “Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2012 №50, з урахуванням фактично виплачених сум.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо перерахунку розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 04.08.2025 без врахування заробітної плати відповідно до довідки від 29.03.2012 №50 померлого годувальника - ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з 04.08.2025, відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та “Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2012 №50, з урахуванням фактично виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	А.О. Чеснокова